Провадження № 2-н/201/424/2023
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

05 грудня 2023 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із матеріалами заяви Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 01 грудня 2023 року надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 348605 від 05 грудня 2023 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, заявник просить стягнути заборгованість за послуги, що надавалися за адресою: АДРЕСА_2 , що в даному випадку знаходиться в Центральному (Кіровському) районі м. Дніпра.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10 квітням 2019 року у справі № 638/1988/17.

Предметом заяві у цій справі є стягнення заборгованості за надані послуги за адресою майна, що в даному випадку знаходиться в межах територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу та роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 165, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев