ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 752/5408/23
провадження № 2/753/4762/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Каліушко Ф.А, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей разом з матір`ю

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30.03.2023 дану справу передано до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначена за суддею Каліушком Ф.А.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Суддя вивчивши матеріали позовної заяви дійшов наступних висновків.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народились спільні сини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зважаючи на те, що фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені, позивач звернулась з даним позовом до суду та просить шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвати, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей та визначити місце проживання дітей разом з матір`ю.

Однак, щодо визначення кола учасників процесу, суд зауважує, що у відповідності до чч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачем всупереч вищенаведених вимог чч. 4, 5 ст. 19 СК України не залучено до участі у справі Орган опіки та піклування (Служби у справах дітей та сім`ї), участь якого при розгляді судом спору щодо визначення місця проживання дітей є обов`язковою.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків, а саме шляхом направлення до Дарницького районного суду м. Києва уточненої позовної заяви з дотриманням вимог чч. 4, 5 ст. 19 СК України.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись стст. 43, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей разом з матір`ю залишити без руху, надавши позивачу строк у п`ять днів з дня отримання нею копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.