Справа № 203/364/23
Провадження № 2/0203/605/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю представника позивача адвоката Кошкіної О.В.,

представника відповідача адвоката Колінько Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталія Павлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Райська Тетяна Максимівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

19 січня 2022 року позивач ТОВ «Польбуд» звернувся до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання договорів не дійсними. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 27 липня 2022 р. ОСОБА_4 став до виконання обов`язків директора вказаного підприємства. Від попереднього власника підприємства ОСОБА_4 було відомо, що ТОВ «Польбуд» є власником нерухомого майна, зокрема, квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 . Звернувшись до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно він дізнався, що вказані квартири зараз належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також, позивачем було встановлено, що колишнім директором ТОВ «Польбуд» ОСОБА_5 було укладено з відповідачем ОСОБА_1 договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , посвідчені 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. за реєстром № 356 та № 363. Вказані договори, на думку позивача підлягають визнанню недійсними, оскільки не відповідають вимогам цивільного законодавства: зазначена в договорах вартість є істотно нижче за ринкову, фактично грошові кошти на рахунок чи в касу підприємства не надходили, правочини були вчинені під час дії ухвали Дніпровського апеляційного суду про заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо спірних квартир. Також позивач просив врахувати, що під час підписання спірних договорів колишня директор ТОВ «Польбуд» знаходилась під впливом тяжкої обставини онкологічної хвороби та була змушена вживати ліки, які впливають на стан сприйняття оточуючої дійсності. Позивач просив врахувати, що спірні правочини були укладені на вкрай невигідних для ТОВ «Польбуд» умовах, а відчуження спірних квартир відбулось без будь-якої компенсації підприємству їх вартості. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати недійсними договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 між ТОВ «Польбуд» та відповідачем ОСОБА_1 , посвідчені 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. за реєстром № 356 та № 363. Стягнути з відповідача судові витрати у справі (т. 1 а.с. а.с. 1 9).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 січня 2023 р. позовну заяву залишено без руху у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі меншому, за визначений чинним цивільним процесуальним законодавством, з наданням строку для усунення вказаного недоліку (т. 1 а.с. 33). Конверт з ухвалою про залишення позовної заяви без руху на адресу позивача повернувся за закінченням терміну зберігання (т. 1 а.с. 36).

В подальшому, 13 березня 2023 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач зазначив, що про існування ухвали судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 20 січня 2023 р. представнику підприємства стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого ним невідкладно було доплачено судовий збір (т. 1 а.с. 37). До заяви від 13 березня 2023 р. була додана квитанція про сплату судового збору (т. 1 а.с. 38).

Після надходження відповіді № 8205 від 30 березня 2023 р. з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 42) ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31 березня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. До участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталію Павлівну, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. а.с. 43 44).

12 квітня 2023 р. поштою від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. надійшла заява про розгляд цивільної справи № 203/364/23 за її відсутності (т. 1 а.с. 66).

12 квітня 2023 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову та залучення співвідповідачів у справі. В заяві позивач зазначав, що на підставі договорів купівлі-продажу між ТОВ «Польбуд» та відповідачем ОСОБА_1 , посвідчених 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. за реєстром № 356 та № 363, які позивач просить визнати недійсними, з його володіння вибули квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . У разі неоднократного відчуження майна, яке протиправно вибуло з володіння власника, на підставі положень ст. 388 Цивільного кодексу України власник цього майна має право витребувати його від останнього набувача. На цей час, квартира АДРЕСА_2 після її перепродажу відповідачем ОСОБА_1 належить ОСОБА_3 . Квартира АДРЕСА_2 відчужена на користь ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним, позивач просив залучити до участі у цивільній справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги, приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу Райську Тетяну Максимівну, ОСОБА_6 . В уточненій редакції позовних вимог позивач просив: визнати недійсними договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 між ТОВ «Польбуд» та відповідачем ОСОБА_1 , посвідчені 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. за реєстром № 356 та № 363. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 . Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідачів судові витрати у справі (т. 1 а.с. а.с.68 70).

14 квітня 2023 р. через підсистему «Електронний Суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пшиченка Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в його задоволенні. Свої заперечення представник відповідача мотивував тим, що оплата за спірними договорами одержана позивачем в повному обсязі, на підтвердження чого посилався на заяву керівника ТОВ «Польбуд», підпис на якій було посвідчено нотаріально (т. 1 а.с. 90 91). Представником відповідача також було надіслано додаткові докази у цивільній справі (т. 1 а.с. 79 83).

14 квітня 2023 р. через канцелярію Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від позивача надійшло клопотання про витребування доказів: від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М. матеріали нотаріальної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 грудня 2020 р. за № 8394; від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. матеріали нотаріальної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 травня 2021 р. за № 3317 (т. 1 а.с. а.с. 90 92).

В підготовче судове засідання 14 квітня 2023 року з`явились представники сторін. В підготовчому засіданні суд ухвалив: долучити до матеріалів справи відзив та додаткові докази (т. 1 а.с. 88, дія 26), прийняти заяву позивача про зміну предмету позову, залучити до участі у цивільній справі № 203/364/23 в якості співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги, приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу Райську Тетяну Максимівну, ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 88 на зв., дія 29). У зв`язку з прийняттям заяви про зміну предмету позову та залученням співвідповідачів підготовче засідання було відкладене на 03 травня 2023 року.

02 травня 2023 р. через підсистему «Електронний Суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пшиченка Ю.В. надійшло клопотання про витребування доказів: від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. матеріалів щодо посвідчення договорів купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 15 травня 2020 року за реєстром № 356 та № 363 (т. 1 а.с. а.с. 111 112).

03 травня 2023 р. поштою до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пшиченка Ю.В. надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення представник відповідача мотивував тим як тим, що оплата за спірними договорами одержана позивачем в повному обсязі, на підтвердження чого посилався на заяву керівника ТОВ «Польбуд», так і недоведеністю підстав для витребування спірних квартир у їх нинішніх власників (т. 1 а.с. 118 119).

З 03 травня 2023 р. в якості представника відповідача ОСОБА_1 до участі у цивільній справі № 203/364/23 вступила адвокат Колінько Н.О. Від неї надійшли клопотання про продовження строку подання відзиву на уточнену позовну заяву (т. 1 а.с а.с. 135 138) та про витребування доказів: від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. матеріалів щодо посвідчення договорів купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 15 травня 2020 року за реєстром № 356 та № 363 (т. 1 а.с. а.с. 157 162).

В підготовче судове засідання 03 травня 2023 року з`явились: представник позивача адвокат Кошкіна О.В., відповідач ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце підготовчого засідання належним чином. В підготовчому судовому засіданні 03 травня 2023 р. суд задовольнив клопотання представників сторін про витребування доказів: витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. належним чином засвідчені копії договорів купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 від 15 травня 2020 року за реєстром № 356 та № 363 та документів, на підставі яких вони посвідчувались, від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М. матеріали нотаріальної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 грудня 2020 р. за № 8394; від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. матеріали нотаріальної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 травня 2021 р. за № 3317 (т. 1 а.с. а.с. 166, 170 171).

04 травня 2023 р. від відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. а.с. 168 169).

22 травня 2023 р. поштою до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Петрик Н.П. про розгляд цивільної справи № 203/364/23 за її відсутності (т. 1 а.с. 181). Також, приватним нотаріусом Петрик Н.П. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що вона дійсно посвідчувала спірні договори між ТОВ «Польбуд» та ОСОБА_1 Посвідчення вказаних договорів відбулось відповідно до вимог чинного законодавства: договір від імені ТОВ «Польбуд» підписала керівник цього підприємства Капран І.В., яка мала відповідні повноваження, рішення щодо продажу спірних квартир було прийнято на зборах засновників підприємства, договірна вартість відчужених квартир відповідала їх ринковій вартості, що підтверджувалось відповідними звітами про оцінку майна, складеними уповноваженими особами. На день укладання оспорюваних договорів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні будь-які записи щодо заборони на відчуження вказаних квартир. Факт розрахунку за спірні квартири підтверджується заявою керівника позивача, підпис на якій посвідчений нотаріально. Також нотаріус Петрик Н.П. вказує, що на момент посвідчення договорів директор ТОВ «Польбуд» ОСОБА_5 не виглядала як хвора людини, що має важкий стан здоров`я, натомість вона виглядала як активна, життєрадісна жінка (т. 1 а.с. а.с. 182 185). До відзиву додавались витребувані судом договори між ТОВ «Польбуд» та ОСОБА_1 та документи, на підставі яких вони посвідчувались (т. 1 а.с. а.с. 186 328).

23 травня 2023 р. поштою до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Т.М. надійшли належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 18 грудня 2020 р. за № 8394 та документів, на підставі яких він укладався (т. 2 а.с. а.с. 1 29).

В підготовче судове засідання 24 травня 2023 року з`явились: представник позивача адвокат Кошкіна О.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце підготовчого засідання належним чином. В підготовчому судовому засіданні 24 травня 2023 р. суд ухвалив долучити до матеріалів справи документи, які надійшли до суду, у зв`язку з не надходженням витребуваних документів від приватного нотаріуса Солошенко Ю.В. суд відклав підготовче засідання на 19 червня 2023 р. (т. 2 а.с. а.с. 36 37).

01 червня 2023 р. поштою до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. надійшли належним чином засвідчені копії договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 27 травня 2021 р. за № 3317 та документів, на підставі яких він укладався, зокрема договору купівлі-продажу вказаної квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , посвідчений 04 січня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.О. за реєстром № 5 (т. 2 а.с. а.с. 40 71).

В підготовче судове засідання 19 червня 2023 року з`явились: представник позивача адвокат Кошкіна О.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце підготовчого засідання належним чином. В підготовчому судовому засіданні 19 червня 2023 р. суд ухвалив долучити до матеріалів справи документи, які надійшли до суду, за клопотанням представника відповідача суд відклав підготовче засідання на 11 липня 2023 р. для надання можливості учасниками справи ознайомитись з документами, що надійшли до суду (т. 2 а.с. 74).

19 червня 2023 р. до канцелярії Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву (з урахуванням зміни предмету позову), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що позивач в своїй позовній заяви не посилається на конкретну норму матеріального права, яка є підставою для визнання недійсними спірних договорів. Вказані договори укладені в межах статутної діяльності ТОВ «Прольбуд», яке має одним з видів своєї діяльності «купівлю та продаж власного нерухомого майна» (код 68.10 за КВЕД), від імені позивача договори підписала уповноважена особа директор ОСОБА_5 , яка діяла на підставі рішення засновника ТОВ «Польбуд» щодо продажу спірних квартир. Вартість квартир підтверджується висновками суб`єкта оціночної діяльності, а відсутність заборон на їх відчуження відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилання позивача на виписку з банківського рахунку ТОВ «Польбуд» на підтвердження того, що розрахунок за договорами купівлі-продажу не проводились, не може бути взята до уваги, оскільки не виключає наявності у підприємства рахунків в інших банках. Доводи позовної заяви про укладання спірних договорів на вкрай невигідних умовах також не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма Цивільного кодексу України стосується фізичних осіб, а стороною в договорах була юридична особа ТОВ «Польбуд», а не її директор Капран І.В., яка до того ж мала можливість виконувати обов`язки керівника за станом здоров`я (т. 2 а.с. а.с. 79 84). До відзиву на позовну заяву відповідачем було надано відповідні додаткові докази (т. 2 а.с. а.с. 85 96).

Разом з відзивом на позовну заяву представник відповідача подала клопотання про продовження строків подання відзиву, в якому зазначала, що для підготування відзиву відповідачу та його представнику було необхідно ознайомились з матеріалами нотаріальних справ щодо посвідчення договорів купівлі-продаж, які були витребувані судом та лише зараз долучені до матеріалів цивільної справи. З цих причини відповідач не зміг підготувати відзив у строк, визначений судом, але зробив це невідкладно після надходження до суду витребуваних доказів та ознайомлення представника відповідача за матеріалами цивільної справи (т. 2 а.с. а.с. 77 78).

06 липня 2023 року поштою до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від представника відповідача Каптілова О.Г. надійшов попередній розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката у цивільній справі № 203/364/23 (т. 2 а.с. а.с. 119 121).

В підготовче судове засідання 11 липня 2023 р. учасники справи не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому кримінальному провадженні в якості захисника (т. 2 а.с. а.с. 141 144). Підготовче засідання було відкладене на 21 серпня 2023 р.

21 серпня 2023 р. через канцелярію Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не погоджувався з доводами відзиву, на спростування доводів відповідача про те, що в позові не зазначено правові підстави позовних вимог, зазначав, що позовні вимоги про недійсність спірних договорів заявлено з підстав, передбачених ч. 1 ст. 215, ст. 203, ст.ст. 229, 230, 233 Цивільного кодексу України, а вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння відповідачів з підстав, визначених ст. 388, ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України. Позивач вказував, що на момент вчинення спірних правочинів, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 серпня 2019 р. у цивільній справі № 202/9477/14-ц було встановлено заборону на проведення реєстраційних дій щодо квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 і це є підставою недійсності спірних правочинів не залежно від того, чи були відповідні відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач також не погоджувався з твердженнями відповідача ОСОБА_1 про проведення повного розрахунку за спірне нерухоме майно, оскільки такий розрахунок міг бути здійснений лише в безготівковому порядку через встановлене обмеження на готівкові розрахунки між фізичними та юридичними особами в розмірі 50 тис. грн., що передбачено постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 р. № 148. Проте на рахунки позивача будь-які кошти за наведеними договорами не надходили. Більше того, у разі проведення готівкового розрахунку на підтвердження його здійснення мав бути виданий прибутковий касовий ордер. Відповідач ОСОБА_1 не має жодного первинного документу, який би підтверджував здійснення платежу на користь юридичної особи ТОВ «Польбуд». Також позивач не погоджувався з доводами відзиву про те, що звітом про оцінку майна було визначену дійсну оцінку спірних квартир на час вчинення правочинів (т. 2 а.с. а.с. 153 156).

В підготовче судове засідання 25 вересня 2023 року з`явились: представник позивача адвокат Кошкіна О.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце підготовчого засідання належним чином. Учасники, що звились в підготовче засідання вважали за можливе призначити справу до судового розгляду (т. 2 а.с. 180).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі № 203/364/23 та призначено її до судового розгляду по суті в засіданні 12 жовтня 2023 року (т. 2 а.с. а.с. 179, 182 183).

11 жовтня 2023 р. від представника позивача надійшло клопотання про долучення до справи додаткових доказів з клопотанням про поновлення строку на їх подання (т. 1 а.с. а.с. 187 227).

В судове засідання 12 жовтня 2023 р. учасники справи не з`явились, про причини неявки не повідомили. Повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. У зв`язку з неявкою учасників справи її розгляд було відкладено на 08 листопада 2023 року (т. 2 а.с. 228).

В судове засідання 08 листопада 2023 року з`явились: представник позивача адвокат Кошкіна О.В., представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце підготовчого засідання належним чином. Розгляд цивільної справи № 203/364/23 по суті відбувся в судовому засіданні 08 листопада 2023 року.

В судовому засіданні 08 листопада 2023 р. представник позивача адвокат Кошкіна О.В. підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Колінько Н.О. проти задоволення позову заперечувала з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛЬБУД» зареєстрований 06 серпня 2019 року запис про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 224 102 0000 091450, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру від 15.05.2020 р. (т. 1 а.с. а.с. 191 193).

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «Польбуд» є купівля та продаж власного нерухомого майна 68.10 за КВЕД (т. 1 а.с.191 на зв.).

Засновником та єдиним учасником ТОВ «ПОЛЬБУД» була юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО», , яке в якості внеску до статутного капіталу новоствореного ТОВ «ПОЛЬБУД» передало нерухоме майно (житлові та нежитлові приміщення) в будинку АДРЕСА_3 (зокрема, квартиру 233) на загальну суму 30 мільйонів гривень. Вказане підтверджується копією протоколу № 01-08/19 установчих зборів засновників ТОВ «ПОЛЬБУД» від 06 серпня 2019 р. (т. 1 а.с. а.с. 198 199). В якості представника засновника ТОВ «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО» на вказаних зборах брала участь директор ТОВ «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО» ОСОБА_5 (т. 1. а.с. а.с. 198 199).

Рішенням установчих зборів засновників ТОВ «ПОЛЬБУД» від 06 серпня 2019 р. керівником ТОВ «ПОЛЬБУД» було також призначено ОСОБА_5 , що підтверджується копією протоколу № 01-08/19 (т. 1 а.с. 199).

Згідно наказу № 1-К/19 від 06 серпня 2019 року ОСОБА_5 стала до виконання обов`язків директора ТОВ «ПОЛЬБУД», що підтверджується копією наказу (т. 1 а.с. 200).

На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07 серпня 2019 року, серія та номер 617, 618 від ТОВ «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО» до ТОВ «ПОЛЬБУД» було передано квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 124,5 кв.м., житловою площею 78,7 кв.м., яка в цілому складається з: 1-коридор, 2-коридор, 3-санвузол, 4-кухня, 5-віталеня, 6-житлова, 7-санвузол, 8-гардеробна, 9-коридор, 10-житлова, І-лоджія. Право власності ТОВ «ПОЛЬБУД» на вказану квартиру було зареєстровано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною, реєстраційний номер нерухомого майна 01 (т. 1 а.с. 309).

Згідно п.3.4. статуту ТОВ «ПОЛЬБУД» товариство є власником майна, переданого йому учасниками як вклад до статутного капіталу (т. 1 а.с. 195).

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду своєю ухвалою у цивільній справі № 202/9477/14-ц задовольнила заяву Акціонерного товариства «ВТБ банк» про забезпечення позову, заборонила органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо, зокрема квартири АДРЕСА_2 , а також заборонено організаторам (операторам, електронним майданчикам) відкритих торгів (аукціонів), адміністраторам будь-яких електронних торгових систем, а також будь-яких іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, направлені на організацію та/або проведення електронних торгів (аукціону), а також щодо оформлення їх результатів щодо вказаного майна (т. 2 а.с. а.с. 90 96).

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року у справі № 757/18211/19-к (провадження № 1-кс-19238/19) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.01.2019 р. за № 0000134 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 124, 5 кв.м. (п. 41 3 частини резолютивної частини ухвали) із забороною вчиняти будь-які дії, пов`язані з використанням, експлуатацією, розпорядженням та відчуженням вказаного майна.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ПОЛЬБУД» від 22 вересня 2019 року було прийнято рішення про виділення з квартири АДРЕСА_2 окремої житлової квартири з присвоєнням їй номеру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією протоколу № 07-09/19 (т. 1 а.с. 308). При цьому, в якості учасника ТОВ «ПОЛЬБУД» зазначений ТОВ «ПОЛЬБУД», хоча учасником вказаного підприємства на той час було ТОВ «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО». Водночас, слід врахувати, що ОСОБА_5 була керівником обох цих юридичних осіб одночасно, тому не залежно від зазначеного складу, вона мала право приймати відповідне рішення.

25 вересня 2019 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_8 видала ТОВ «ПОЛЬБУД» висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, згідно якого квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 124,5 кв.м., житловою площею 78,7 кв.м. розподілена на 2 самостійних об`єкта нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_4 -лоджія та квартири АДРЕСА_1 загальною площею 51,9 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., яка в цілому складається з: І-коридор, 1-коридор, 2-санвузол, 3-кухня, 4-житлова (т. 1 а.с. 309). Вказаний висновок також підписала інженер з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_9 , яка має кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 002197 (т. 1 а.с. а.с. 309, 310).

На підставі вказаних документів (рішення ТОВ «ПОЛЬБУД» від 22 вересня 2019 року та висновку щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна) рішенням про державну реєстрацію прав приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни було зареєстровано право власності ТОВ «ПОЛЬБУД» на квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (т. 1. а.с. а.с. 229 на зв, 230).

14 серпня 2019 р. було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Польбуд», зміну складу засновників ТОВ «Польбуд», внаслідок яких одноосібним засновником та власником корпоративних прав вказаного товариства замість ТОВ «СТАН БУД СТРОЙ ЕЛЕКТРО» стала фізична особа ОСОБА_10 , він також був визначений як кінцевий беніфіціарний власник зазначеного підприємства (т. 1 а.с. а.с. 191 193).

14 серпня 2019 р. одноосібним власником ТОВ «Польбуд» ОСОБА_10 було прийнято рішення про відчуження усього належного ТОВ «Польбуд» нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 . З цією метою директор ТОВ «Польбуд» ОСОБА_5 уповноважувалась на власний розсуд приймати рішення щодо строку і порядку продажу такого майна, вибору покупця, ціни продажу та порядку оплати, а також на підписання відповідних договорів. Вказане підтверджується копією рішення власника № 04-08/19 від 14 серпня 2019 р., на якому підпис ОСОБА_10 було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. за реєстром № 678 (т. 1 а.с. 202).

15 травня 2020 р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Польбуд» від імені якого діяла директор вказаного товариства ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталією Павлівною, за реєстром № 356 (т. 1 а.с. а.с. 186 187).

Відповідно до цього договору ТОВ «Польбуд» продало ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 за 637 217 грн. (т. 1 а.с. 186 на зв.)

Згідно п. 5 договору купівлі-продажу від 15 травня 2020 року продаж майна вчинено за 637 217 грн., які покупець сплачує продавцю в термін до 16 травня 2020 р. Сторони домовились, що право власності на квартиру виникає у покупця з моменту державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в день нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Факт повного розрахунку за цим договором підтверджується заявою продавця, підпис на якій засвідчується нотаріально (т. 2 а.с. 186 на зв.).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 , яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 06 квітня 2019 о., сертифікат № 112/20 суб`єкта оціночної діяльності за напрямом «оцінка об`єктів у матеріальній формі» від 19 лютого 2020 р., квартиру АДРЕСА_2 за станом на 14 травня 2020 р. оцінено в 637 617 грн. (т. 2 а.с. а.с. 224 225).

15 травня 2020 р. директор ТОВ «Польбуд» Капран І.В. склала та нотаріально засвідчила у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. заяву про те, що вона підтверджує отримання від ОСОБА_1 637 217 грн. 00 коп. як повний розрахунок за квартиру АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 285).

Відповідно до виписки з поточного рахунку НОМЕР_1 , належного ТОВ «Польбуд» в АТ КБ «Приватбанк» (валюта гривня) за період з 17 січня 2020 року по 31 грудня 2020 р. будь-які грошові кошти на вказаний рахунок на надходили (т. 1 а.с. 20). Відомості, чи мало підприємство інші рахунки в тому ж самому чи інших банківських установах до суду не надходили.

Разом з тим, в судовому засіданні 08 листопада 2023 р. представник відповідача ОСОБА_1 пояснила, що первинні документи про здійснення платежу за договорами у відповідача не зберіглись.

Під час посвідчення вказаного договору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. зробила запити щодо одержання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за різними параметрами (щодо суб`єкта за повним та частковим співпадінням назви продавця, щодо адреси місцезнаходження нерухомого майна).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 травня 2020 р. № 209156256 відсутні відомості про обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 278).

Водночас, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 травня 2020 р. № 209174666 значиться арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року у справі № 757/28436/19-к (т. 1 а.с. 281, 281 на зв.).

При цьому, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 124, 5 кв.м., тобто до її поділу на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які таким чином, одночасно перебували під арештом на підставі зазначеної ухвали на момент вчинення спірного правочину.

Крім того, 15 травня 2020 р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Польбуд» від імені якого діяла директор вказаного товариства ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталією Павлівною, за реєстром № 363 (т. 1 а.с. а.с. 286 287).

Відповідно до цього договору ТОВ «Польбуд» продало ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 за 467 123 грн. (т. 1 а.с. 286 на зв.)

Згідно п. 5 договору купівлі-продажу від 15 травня 2020 року продаж майна вчинено за 467 123 грн., які покупець сплачує продавцю в термін до 16 травня 2020 р. Сторони домовились, що право власності на квартиру виникає у покупця з моменту державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в день нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Факт повного розрахунку за цим договором підтверджується заявою продавця, підпис на якій засвідчується нотаріально (т. 2 а.с. 286 на зв.).

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 , яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 06 квітня 2019 о., сертифікат № 112/20 суб`єкта оціночної діяльності за напрямом «оцінка об`єктів у матеріальній формі» від 19 лютого 2020 р., квартиру АДРЕСА_2 за станом на 14 травня 2020 р. оцінено в 467 123 грн. (т. 2 а.с. а.с. 316 317).

15 травня 2020 р. директор ТОВ «Польбуд» Капран І.В. склала та нотаріально засвідчила у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. заяву про те, що вона підтверджує отримання від ОСОБА_1 467 123 грн. 00 коп. як повний розрахунок за квартиру АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 328).

Відповідно до виписки з поточного рахунку НОМЕР_1 , належного ТОВ «Польбуд» в АТ КБ «Приватбанк» (валюта гривня) за період з 17 січня 2020 року по 31 грудня 2020 р. будь-які грошові кошти на вказаний рахунок на надходили (т. 1 а.с. 20). Відомості, чи мало підприємство інші рахунки в тому ж самому чи інших банківських установах до суду не надходили.

Разом з тим, в судовому засіданні 08 листопада 2023 р. представник відповідача ОСОБА_1 пояснила, що первинні документи про здійснення платежу за договорами у відповідача не зберіглись.

Під час посвідчення вказаного договору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. зробила запити щодо одержання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за різними параметрами (щодо суб`єкта за повним та частковим співпадінням назви продавця, щодо адреси місцезнаходження нерухомого майна).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 травня 2020 р. № 209179764 відсутні відомості про обтяження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 326).

Разом з тим, слід врахувати, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 укладався між одними й тими ж сторонами, у одного й того ж нотаріуса одночасно з договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в цьому ж будинку. При цьому, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 травня 2020 р. № 209174666 значиться арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2019 року у справі № 757/28436/19-к (т. 1 а.с. 281, 281 на зв.). Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 124, 5 кв.м., тобто до її поділу на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які таким чином, одночасно перебували під арештом на підставі зазначеної ухвали на момент вчинення спірного правочину.

18 грудня 2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Тетяною Максимівною, за реєстром № 8394 (т. 2 а.с. а.с. 2 3).

Відповідно до цього договору ОСОБА_1 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 за 534 000 грн. (т. 2 а.с. 2 на зв.)

Згідно п.2.1. договору купівлі-продажу від 18 грудня 2020 року продаж майна вчинено за 534 000 грн., які покупець передав продавцю в повному обсязі до моменту укладання та підписання цього договору шляхом перерахування на поточний банківський рахунок продавця (т. 2 а.с. 2 на зв.).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ТОВ «ОЦІНКА УКРАЇНИ» 27.11.2020 р. квартиру АДРЕСА_2 оцінено в 533 103 грн.(т. 2 а.с. а.с. 11 на зв. 13).

18 грудня 2020 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склали та нотаріально засвідчили у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Райської Тетяни Максимівни заяву про те, що вони здійснили розрахунок за квартиру АДРЕСА_2 у безготівковій формі (т. 2 а.с. 24 на зв.).

Будь-яких первинних документів на підтвердження проведення розрахунку у визначеній договором формі шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок продавця до суду не надано.

Відповідно до п.1.4. договору купівлі-продажу від 18 грудня 2020 р. продавець гарантує, що відчужувана квартира не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України (т. 2 а.с. 2).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 319219607 від 29 грудня 2022 р. встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 за реєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18 грудня 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М. (т. 1 а.с. 14).

04 січня 2021 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Катериною Юріївною, за реєстром № 5 (т. 2 а.с. 45).

Відповідно до цього договору ОСОБА_1 продав ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 за 390 006 грн. (т. 2 а.с. 45).

Згідно п. 1.4. договору купівлі-продажу від 24 січня 2021 року продаж майна за домовленістю між продавцем та покупцем вчиняється за 390 006 грн. 00 коп., які отримані продавцем від покупця до моменту підписання договору сторонами. Сторони підтверджують нотаріусу факт проведення повного розрахунку покупця із продавцем за договором на момент його підписання сторонами (т. 2 а.с. 45).

Згідно п. 1.5. договору купівлі-продажу від 24 січня 2021 р. ринкова вартість майна становить 390 006,00 грн. відповідно до висновку про ринкову вартість, виданого 24 грудня 2020 року ТОВ «Оціночна компанія «ВІКТОРІЯ» (т. 2 а.с. 45).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 січня 2021 р. № 239662849 встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04 січня 2021 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. (т. 2 а.с. 46).

27 травня 2021 р. між ОСОБА_7 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Солошенко Юлією Володимирівною, за реєстром № 3317 (т. 2 а.с. а.с. 40 42).

Відповідно до цього договору ОСОБА_7 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 за 116 103 грн. 00 коп. (т. 2 а.с. 41)

Згідно п.2.1. договору купівлі-продажу від 27 травня 2021 року за домовленістю сторін купівлі-продажу здійснюється за 116103.00 грн. Зазначену суму продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору, у зв`язку з чим продавець стверджує, що не має матеріальних та інших претензій до покупця, які б стосувались розрахунку за продану квартиру (т. 2 а.с. 41).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ТОВ «ТОСКОР» 25.05.2021 р. квартиру АДРЕСА_2 оцінено в 116 103 грн.(т. 2 а.с. 70).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 319221380 від 29 грудня 2022 року встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 за реєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 травня 2023 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. (т. 1 а.с. 15).

10 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду своєю ухвалою у цивільній справі № 202/9477/14-ц скасувала ухвалу Дніпропетровського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову у вказаній цивільній справі, прийняла відмову від апеляційної скарги та закрила апеляційне провадження (т. 2 а.с. а.с. 85 89).

Згідно рішення власника ТОВ «ПОЛЬБУД» від 26 липня 2022 р. № 26/07-22 було звільнено ОСОБА_5 з посади керівника зазначеного підприємства з 27 липня 2022 р. (т. 1 а.с. 11).

Відповідно до наказу № 27/07-22 громадянин ОСОБА_4 став до виконання обов`язків директора ТОВ «ПОЛЬБУД» з 27 липня 2022 р.

16 грудня 2023 р. ОСОБА_5 надала до ТОВ «Польбуд» лист, в якому повідомила про укладання спірних договорів купівлі-продажу з відповідачем ОСОБА_1 та надала копії цих договорів. Також вона повідомила, що проходила лікування онкологічної хвороби, у зв`язку з чим перебувала у важкому стані (т. 1 а.с. 28).

При вирішенні позовних вимог по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Згідно ч. 3 цієї статті у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Слід відзначити, що стороною спірних правочинів з ОСОБА_1 був позивач ТОВ «Польбуд», а не безпосередньо ОСОБА_5 . Суду не подано докази, що вона була не здатна за своїм станом здоров`я виконувати повноваження керівника вказаної юридичної особи та ухвалювати адекватні рішення. Разом з тим, стан здоров`я ОСОБА_5 враховується судом для надання оцінки її дій в правовідносинах, що склались між сторонами.

Судом встановлено, що спірні договори купівлі-продажу між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладені під час дії ухвали Дніпровського апеляційного суду про заборону на вчинення реєстраційних дій та ухвали Печерського районного суду м. Києва про накладання арешту на спірні квартири у кримінальному провадженню. При цьому, під час нотаріального посвідчення цих договорів в розпорядження нотаріуса був витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому містилось посилання на арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва.

Судом також враховується, що відсутні докази проведення розрахунків між сторонами, які мали бути проведені в безготівковому порядку на поточний рахунок підприємства або частковими платежами (не більше 50 тис. грн. в день) в касу підприємства з наданням відповідних прибуткових касових ордерів або чеків (у разі проведення розрахунку через РРО/ПРРО). При цьому, загальна сума оплати понад 400 тис. грн. у разі підлягала фінансовому моніторингу. Відсутні докази проведення інших способів розрахунку (заліку взаємної заборгованості, якщо така була, міни тощо).

Нотаріально засвідчена заява керівника ТОВ «Польбуд» ОСОБА_5 (особливо зважаючи на стан її здоров`я) не замінює відповідних розрахункових документів, у зв`язку з чим слід дійти висновку про недоведеність факту здійснення оплати за спірні квартири відповідачем ОСОБА_1 . Сам по собі факт не внесення оплати не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, проте в сукупності з іншими обставинами (укладання договорів під час судової заборони, зниженої вартості квартир, оформлення нотаріальних заяв про здійснення повного розрахунку за відсутності фінансових документів та реального руху грошових коштів) дозволяє дійти висновку про наявність підстав для визнання спірних договорів недійсними, а також врахувати баланс інтересів сторін (відчуження майна позивача за відсутності відповідної компенсації та набуття майнових прав позивачем за відсутності доказів понесення витрат).

Суд окремо зауважує, що після придбання спірних квартир відповідач ОСОБА_1 того ж року здійснив їх відчуження за ще меншу суму, ніж зазначена при їх придбанні.

Відповідно до абз. 5 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 (далі - Постанова) відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як роз`яснено у п. 10 зазначеної Постанови, не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Згідно з приписами частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною третьою зазначеної статті визначено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Стаття 330 ЦК України чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред`являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто, якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові Великої палати від 26.11.2019 року у справі № 914/3224/16 право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України). Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України, добросовісним має вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно у особи, яка не має право його відчужувати, а недобросовісним володільцем є та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.

Витребування майна від добросовісного набувача (особи, яка не знала і не повинна була знати про те, що особа, у якої річ придбана, не має права її відчужувати) можливе у всіх випадках, коли майно придбане безоплатно у особи, яка не мала права відчужувати річ.

Якщо ж добросовісний набувач придбав річ за плату, власник вправі витребувати таку річ тільки у випадках, якщо вона вибула з володіння поза його (або особи, якій річ була передана власником) волею, зокрема загублена власником або іншою особою, якій річ була передана власником, або була викрадена у власника чи такої особи.

У Постанові від 22.01.2020 року у справі № 910/1809/18 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.

У пункті 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 звернуто увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 та № 200/606/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (частина третя статті 388 ЦК України). Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша-третя статті 388 ЦК України).

Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Такі правові висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання щодо наявності у відповідачів статусу «добросовісних набувачів» суд виходить з з того, що підтвердження добросовісності покладається на набувача, який має довести, що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати. Добросовісність набуття виключається, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про арешт майна, заборону його відчуження, наявна інформація в Єдиному державному реєстрі судових рішень про судовий спір щодо цього майна, за обставинами якого останнє може перебувати у володінні іншої особи, ніж власник, і може бути повернутим власникові чи витребуваним на його користь. Такі відомості повинні спонукати покупця до більшої обачливості.

Жоден з власників спірних квартир в судове засідання не з`явився, доказів проведення розрахунку не надав. Суд враховує, що квартири були придбані за аномально низькими цінами, правочини щодо їх придбання були вчинені під час дії арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду міста Києва, доказів фактичного здійснення оплати суду не надано. Вказане дозволяє дійти висновку про недоведеність наявності у відповідачів статусу «добросовісних набувачів», у зв`язку з чим спрірні квартири можуть бути у них витребувані.

Отже, враховуючи вищенаведені норми закону, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у даній справі ефективним способом захисту прав позивачів є віндикаційний позов, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , посвідчених 15 травня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Н.П. за реєстром № 356 та № 363 з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору за позовними вимогами про визнання вказаних договорів недійсними в сумі 2 684 грн. 00 коп.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог про витребування від ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_2 з відповідачки ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору за позовними вимогами про витребування цієї квартири в сумі 43 647 грн. 61 коп.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог про витребування від ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору за позовними вимогами про витребування цієї квартири в сумі 32 223 грн. 39 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 15, 203, 215, 216, 328, 387, 388, 392, 1216, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296. 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст.ст.13, 76, 81 83, 89, 95, 141, 263 265, 268, 274, 289 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 15 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Польбуд» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталією Павлівною та зареєстрований в реєстрі за № 356.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений 15 травня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Польбуд» () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петрик Наталією Павлівною та зареєстрований в реєстрі за № 363.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» (код ; адреса: 49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 16, прим. 270) нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» (код ; адреса: 49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 16, прим. 270) нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 101).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» (; адреса: 49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 16, прим. 270) судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» (; адреса: 49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 16, прим. 270) судовий збір в розмірі 32 223 (тридцять дві тисячі двісті двадцять три) гривні 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_6 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Польбуд» (; адреса: 49101, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 16, прим. 270) судовий збір в розмірі 43 647 (сорок три тисячі шістсот сорок сім) гривень 61 копійка.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписано 17.11.2023 року.

Суддя С.В. Єдаменко