Справа № 333/4073/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Ковальова Ю.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

за участю:

представників відповідача Плецької Ю.В., Бондаренко Т.О.,

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Представник позивача 14.09.2022 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 38249, 17 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. 02.10.2021 р. на виконання вимог закону позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання. ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 липень 2022 р. на загальну суму 38249, 17 грн. Відповідач не виконав свої обов`язки згідно договору по сплаті за надану послугу з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим виникла грошова заборгованість. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути визначену суму заборгованості та судовий збір.

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представником відповідача 29.11.2022 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Так, між сторонами договір на послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 не укладався, оскільки Позивачем порушено правила укладання публічного договору. У спірний період між сторонами договір на послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 р. не укладався, оскільки для нежитлового приміщення АДРЕСА_2 раніше було укладено Договір № 501277/3 на постачання теплової енергії, який між сторонами не розірвано. Статтею 651 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) встановлено, що Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України). Позивачем не надано до суду доказів направлення додаткової угоди про розірвання договору та згоди відповідача на розірвання Договору № 501277/3 за постачання теплової енергії згідно якого до 31.03.2021 р. проводилась оплата за послуги Концерну «Міські теплові мережі». Отже Договір № 501277/3 на постачання теплової енергії не розірвано згідно ст.651 ЦК України ані за згодою сторін, ані через суд і тому його умови с дійсними і у спірний період.Таким чином з 01.11.2021 р. у Відповідача не виникало підстав для укладання нового Типового індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та, як наслідок, проводити оплату згідно нового договору, який вказувався у платіжних документах.

Позивачем не розміщувалось 02.10.2021 р. повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях - на інформаційних стендах в будинку АДРЕСА_3 .

Також у жовтні 2021 р. рахунок на оплату послуг за вересень 2021 р. Відповідачу не надходив за відсутністю послуг.Вже у новому опалюваному періоді Позивачем було виставлено перший рахунок - за листопад 2021 р. , який Відповідачем отримано після 15 грудня 2021 р.Звертають увагу суду, що інформація про опублікування публічних договорів відсутня в усіх платіжних документах за період з 01.11.2021 по 31.07.2022 р.Отже Відповідач не був повідомлений про публічний договір у передбачений законодавством спосіб і тому Договір № 75203071 від 01.11.2021 р. с нікчемним в силу закону. Після отримання позовної заяви Відповідач лише 15.11.2022 р. знайшов на сайті Позивача, в розділі «Споживачам», інформацію, що 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та на власному офіційному веб-сайті індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. Але в повідомленні не вказано адреси веб-сайту ЗМР та розділу в якому розміщені такі договори.Слід зазначити, що Відповідачем не знайдено на офіційному веб-сайті ЗМР інформації про опублікування таких договорів 02.10.2021 р.Таким чином Позивач порушив ще одне правило укладання договору - про одночасне ( від однієї дати) опублікування таких договорів як на сайті ЗМР так і на сайті Позивача, що встановлено ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги». Отже порушення правил укладання публічного договору, що вказані у н. 1.1.1. - 1.1.3. відзиву призводять до того, що наданий договір с нікчемним в силу ч.б ст.633 ЦК України. Також слід зазначити, що додатком № 7 до позовної заяви Позивачем надано Типовий індивідуальних договір від 02 жовтня 2021 р. де взагалі відсутній номер, а також до нього не надана Заява - приєднання, в якій мають бути реквізитів та підпис Відповідача, Це свідчить про те, що такий договір між сторонами не укладався. Отже у період з 01.11.2021 но 31.07.2022 р. діяли положення Договору № 501277/3 за постачання теплової енергії на підставі яких Позивач повинен був виставляти рахунки за надані послуги. Крім того, кількість теплової енергії, що вказана у платіжних документах у період з 01.11.2021 по 31.07.2022 р. не відповідає фактично отриманим гігакалоріям (далі - Гкал). Слід зазначити, що будинок по АДРЕСА_4 - це будівля сучасної забудови в якому встановлено не тільки будинковий вузол обліку, а і кожне приміщення оснащено розподільним вузлом обліку.

У спірний період Відповідач не користувався послугами Позивача тому, що провів сучасне утеплення нежитлового приміщення № 88, яке розташовано на першому поверсі будинку. Також у приміщенні встановлені електричні прилади опалення (кондиціонери), якими у спірний період підтримувалась комфортна температура для людей, які постійно знаходяться в одежі і тому їм не потрібна температура як у житлових квартирах.

Факт відсутності постачання теплової енергії від Позивача підтверджується опломбуванням пломбою теплопостачальника засувки Баттерфляй у підвалі, яка спеціально встановлена на відгалуженні системи опалення виключно для приміщення Відповідача та стоїть у положенні «ЗАКРИТО» і таким чином теплоносій від Позивача не подавався у таке приміщення в період з листопада 2021 р. по березень 2022 р. включно, (фото опломбування додається). У період з листопада 2020 р. по березень 2021 р. Відповідач також не користувався послугами Позивача і сплачував тільки за тепловтрати у підвалі. У виставлених рахунках суми до оплати коливалась у межах 50,00 грн. за один місяць ( копії рахунків додаються). Отже у спірний період заборгованість також буде у межах 300,00 - 500,00 грн. Звертають увагу суду, що Позивачем надано не правильно оформлені « Розрахунок основного боргу» та Рахунки на оплату» де лише вказано кінцеві показники по яким не можливо перевірити правильність розрахунку, оскільки в них відсутні покази будинкового приладу обліку, різниця між показами всіх розподільних вузлів обліку та показами будинкового лічильника, а також порядок/ формула по якій визначалась «кількість Гкал».

Таким чином, заявлена заборгованість в сумі 38 249,17 грн. не підтверджена належними доказами та є необгрунтованою і з таких підстав не підлягає стягненню.

Представником позивача 07.12.2022 надано відповідь на відзив, в якому зазначено наступне. Так, зазначено, щодо опублікування тексту договору та його чинності. Позивач діяв в межах та на підставі положень чинного законодавства України при опублікуванні, та укладанні публічного договору приєднання.

Відповідно до ст. З Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до п. 13 ст. 1 ЗУ «Про житловому-комунальні послуги» (надалі - Закон), споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово- комунальної послуги.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 7, ч. 2 ст. 8 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією; споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Так, відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення нових договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

2 жовтня 2021 року на виконання вимог Закону Позивач на офіційному сайті (http://teploseti.zp.ua/ua/for consumers/Public contracts/)(офіційний веб-сайт/ розділ споживачам/ розділ публічні договори приєднання) розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідно до вищенаведеного, станом на 01.11.2021 раніше укладений з позивачем договір припинив свою дію, а типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою АДРЕСА_1 між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач) з 01.11.2021 є укладеним. Вказане питання щодо укладання публічних договорів у місті Запоріжжя досліджувалось у судових справах № 908/1144/22, № 908/3503/21, № 908/1144/22, № 908/1607/22, №908/1654/22.

Щодо розрахунку суми заявленої до стягнення, зазначає наступне.Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Враховуючи знаходження в багатоквартирному будинку та відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення вказане приміщення Відповідача є опалювальними.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Житловий будинок АДРЕСА_4 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами знаття показань приладів обліку теплової енергії та рахунками додавались до позовної заяви, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.Нежитлове приміщення 88, по АДРЕСА_4 оснащено розподільчим приладом обліку теплової енергії, а саме теплолічильником Ultraheat 2WR5.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України 22.11.2018 № 315 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

Пунктом 6 Розділу III Методики визначено, що у будівлі/будинку, у якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень не оснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється на опалення опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку, визначається на підставі показань відповідного вузла розподільного обліку з врахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIII цієї Методики.

Пунктом 1 Розділу VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 оС від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню до нараховується обсяг спожитої теплової енергії.

У кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховується обсяг теплової енергії за такими формулою 32 Методики.

Тобто, у разі відсутності змін у показах розподільчого приладу обліку вбачається порушення споживачем вимог щодо мінімального споживаний теплової енергії у розрахунковому періоді і такому споживачу у відповідності до вимог Методики здійснюються донарахуваннн обсягу спожитої теплової енергії.

З метою підтвердження вказаних фактів додатково надано детальний розрахунок заборгованості за спірний період.

Пунктом 5 Договору зазначено, що Виконавець (Позивач) зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором Відповідно пункту 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Відповідно до ч. З ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Згідно з п. 8 «Правил надання послуги з постачання теплової енергії» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 p. N 830, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Опалювальний період починається не пізніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря становить 8°С та нижче, а закінчується не раніше ніж коли протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря перевищує 8°С.

Пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 382 від 23.10.2021 р. позивачу було доручено забезпечити початок опалювального періоду для житлових будинків з 01 листопада 2021р.

Пунктом 1 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 126 від 29.03.2022 р. було визначено, що опалювальний сезон закінчити з 31.03.2022 р. у м. Запоріжжя. Пунктом 2 цього ж рішення було доручено позивачу провести дії щодо відключення споживачів.Тобто, керуючись діючим законодавством та рішеннями Виконавчого комітету ЗМІ Позивач надав Відповідачу послугу з постачання теплової енергії (умовно-змінну частин) тарифу) з 01 листопада 2021 р. по 31.03.2022р.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Рішенням Виконавчого комітету Запорізької Міської Ради від11.10.2021р. № 374 (зі змінами).

Собівартість виробництва, транспортування та постачання теплової енергії складається, по-перше, з вартості палива, електроенергії, покупної теплової енергії та, по-друге, витрат, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані. Кількість та потужність технологічного обладнання визначена, виходячи з обсягу теплового навантаження, яке приєднане до джерела теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води (далі - Порядок).

Згідно із п. 1 Порядку він визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води.

Відповідно до п. 5 Порядку двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної).

Перша ставка (умовно-змінні витрати) - плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання лише енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії). Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від обсягів теплової енергії, яка виробляється та надається споживачеві, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплової енергії (грн./Гкал). Тобто споживач, сплачуючи за теплову енергію на опалення за показаннями будинкового приладу обліку, сплачує лише вартість природного газу, електричної та покупної теплової енергії. Споживач сплачує за цією ставкою лише протягом опалювального періоду та розмір платежу залежить від обсягів спожитої теплової енергії.

Друга ставка (умовно-постійні витрати) - плата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, з підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення. Зважаючи на те, що обсяг цих витрат залежить від кількості і потужності технологічного обладнання, що виробляє та транспортує теплову енергію споживачам та визначається, виходячи з обсягу теплового навантаження, що приєднане до джерела теплової енергії, ця ставка визначена у гривнях за одиницю теплового навантаження на джерело теплової енергії (грн/Гкал/годину). Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість формування двоставкового тарифу, який фактично складається з двох складових, а саме:

-вартості спожитої теплової енергії, яка є платою за одиницю фактично спожитої теплової енергії (грн/Гкал) та вираховується в залежності від обсягу спожитої теплової енергії (умовно-змінна частина - вартість одиниці (1 Гкал) спожитої теплової енергії');

-вартості приєднаного теплового навантаження, яка становить абонентську плату за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження об`єктів теплоспоживання споживачів та вираховується виходячи з розміру опалювальної площі (умовно-постійна частина - абонентська плати за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження).

Щодо плати за абонентське обслуговування:

Відповідно до п. 30 договору плата виконавцю складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

Плата за абонентське обслуговування включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги , здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води.

Концерном «Міські теплові мережі» абонентська плата розрахована відповідно до річних планових витрат на зазначені функції та не залежить від обсягів спожитих послуг.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг.

В періоді застосування сезонного тарифу на теплову енергію, до 10.10.2021, тобто до введення двоставкового формату тарифу, як умовно-постійні, так і умовно-змінні витрати в тарифі враховувались разом, і споживач, сплачуючи за теплову енергію, компенсував теплопостачальному підприємству одночасно дві частини витрат у складі однієї сплати.

Двоставковий формат тарифу обумовлює компенсацію підприємству двох частин витрат окремо. Тобто двома ставками.

Зі змісту Порядку слідує, що абонентська плата за приєднане теплове навантаження є складовою ціни, яку споживач зобов`язаний сплатити теплопостачальній організації за надані йому послуги теплопостачання.

Отже, відповідно до вищезазначеного Позивач надавав рахунки за постачання теплової енергії (що додані до позовної заяви) Відповідачу керуючись нормами чинного законодавства та показниками приладу обліку. В свою чергу Відповідач вчасно не сплатив за отримані послуги. Тому, Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником відповідача 13.12.2022 надано заперечення на відповідь, в яких зазначено наступне. Так, вказує, що Позивачем виконана тільки одна з 5- ти вимог щодо опублікування та укладення публічного договору приєднання і то не в повному обсязі, що встановлені ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово- комунальні послуги».

Так з позовної заяві та відповіді на відзив випливає, що Позивач розмістив публічні договори 02.10.2021 р. лише на своєму веб-сайті, оскільки надав у відповіді URL-адресу веб- сторінки (протокол, доменне ім`я, шлях, який спрямовує браузер на певну сторінку) тільки Концерну «Міські теплові мережі» ( далі - Концерн «МТМ).

Але законом передбачено, що такі договори публікуються від такої ж дати - 02.10.2021 р. також і на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради (далі офіційний веб- сайт/веб-сторінка ЗМР).

Але в такому оголошенні не надано URL-адресу офіційної веб- сторінки ЗМР - точного місця де розміщено публічні договори, що може розцінюватись як не повна інформація.

Сам по собі факт опублікування публічних договорів на офіційному веб- сайті місцевого самоврядування та веб- сайті Позивача також не буде підставою для визнання укладеними таких договорів тому, що при цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Слід зазначити, що до листопада 2021 р. послуги з теплопостачання Позивачем надавались, в, основному, індивідуально і у кожного споживача є власний/ особистий рахунок ( у населення) або індивідуальний договір (для нежитлових приміщень) на підставі яких виставляються рахунки-па оплату.

Тобто, згідно вищевказаних вимог Позикам повинен був надіслати Відповідачу «Рахунок на оплату за вересень 2021 р.» де була б вказана інформація про дату та місце опублікування публічних договір приєднання (URL-адресу веб- сторінки (протоколу, доменне ім`я, шлях, який спрямовує браузер на певну сторінку) та отримати від споживача підтвердження факту його отримання.

Отже Відповідач не був повідомлений у встановлений законом спосіб про дату та місце опублікування публічних договорів приєднання і таким чином Договір № 75203071 від 01.11.2021 р. між сторонами не укладений.

Згідно абзацу 3 пункту 3 розділу VI «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про житлово- комунальні послуги» Договори про надання комунальних послуг мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Водночас, в першому абзаці пункту З «Прикінцевих та перехідних положень» цього ж Закону №2189 (з урахуванням змін внесеними Законом №1060) визначено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Позивачем не надано до суду доказів направлення додаткової угоди про розірвання договору та згоди відповідача на розірвання Договору №-501887/3 на постачання теплової енергії-і тому у спірний період саме цей договір є чинним в силу абзацу 1 пункту З «Прикінцевих та перехідних положень.» Закону № №2189 (з урахуванням змін внесеними Законом №1060).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за П9

надані послуги, факт отримання послуги (абзац 5 п.13 Постанови КМУ № 830).

У п. 1.1.3. відзиву Відповідачем зазначено, що лише 15.11.2022 р. відбулося фактичне ознайомився з інформацією на веб- сайті Позивача про публічні договори приєднання.

З таких підстав 12.12.2022 р. Відповідачем було складено повідомлення та подано в канцелярію Концерну «МТМ» до якого були надані Заява приєднання від 12.12.2022 p., якою ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору на опалюваний період 2022-2023 р.

Таким чином у спірний період був чинним Договір №501887/3 на постачання теплової енергії на підставі якого повинна бути розрахована оплата за послуги у опалюваний період 2021-2022 p.p.

Також, Позивачем до відповіді надано детальний розрахунок заборгованості, який складається з «Інформації щодо спожитої теплової енергії по будинку та по споживачу» де в таблиці 2 вказана тільки.загальна кількість ЗБП ( МЗК + функціонування Гкал) ( графа 3) та загальна кількість обсягу теплової енергії приміщення («графа 4).

Яким чином та чи правильно розрахована загальна кількість Гкал у таких графах не зрозуміло і перевірити не можливо, оскільки не вказано номеру формули Методики по якій проводились нарахування, а також по шаговий порядок (повна формула) визначення таких показників.

У таблиці «Інформація по нарахуванням споживача» у розділі «Постачання ТЕ (постійна) з`являється-однаковий показник «Навантаження Гкал/год» - 0,01073331, який знов надано лише загальною цифрою.

Без повної формули розрахунку та детального пояснення, щодо кожного показника підтвердити правильність або спростувати контррозрахунком Відповідача лише загальні показники не можливо.

Представником відповідача 08.02.2023 надано письмові пояснення, в яких зазначено наступне. Так, вказано, що у абзаці 2 арк.6 Відповіді № 6029/42-10050 віл 05.12.2022 р. на адвокатський запит №24/11/2 від 24.11.2022 р. зазначено, що між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі- продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 27.11.2017 р. (№ 501277 - технічна помилка) на нежитлове приміщення, що розташоване у житловому будинку АДРЕСА_4 .

Слід зазначити, до такий вид договору укладався на підставі ст.25 Закону України «Про теплопостачання» де закріплено право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та обов`язок забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до пункту 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 (далі - Постанова КМУ № 1198) , користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Звертають увагу суду, що норми ЗУ «Про теплопостачання» та Постанови КМУ № 1198, згідно яких визначались права та обов`язки сторін, продовжують діяти і у даний час.

Таким чином Відповідач отримував послуги від Концерну «МТМ» у спірний період на підставі Договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 21.11.2017 р. оскільки. У абзаці 6 акр.6 відповіді № 6029/42-10050 віл 05.12.2022 р. на адвокатський запит №24/11/2 від 24.11.2022 р. зазначено, що на вимогу Закону № 2189 -VIII та Правил № 830 між Концерном «МТМ» та ОСОБА_1 укладений індивідуальний договір про надання послуг з постачання послуг з постачання теплової енергії № 75203071 від 01.11.2021 p., що є публічним договором приєднання. Додатком 10 до позовної заяви Позивач надав паперову копію публічного договору від 02.10.2021p., а не від 01.11.2021 р. де взагалі не вказано його номер.

З наданого документу неможливо зрозуміти, з яким споживачем він укладений, оскільки до суду не надана Заява- приєднання, де була б зазначена повна інформація про нежитлове приміщення та повинно бути підпис Відповідача, який у такий спосіб мав би підтвердити приєднання до публічного договору від 01.11.2021 р.

Таким чином за відсутністю Заяви - приєднання від 01.11.2021 р. Договір № 75203071 від 01.11.2021 р. між сторонами не укладався.

Також слід зазначити, що законодавством заборонено одночасне існування двох договорів на один вид комунальної послуги з одним і тим же теплопостачальником на одне приміщення.

Додатково звертають увагу суду, що Відповідач приєднався до умов публічного договору у добровільному порядку лише 12.12.2022 р. після того, як дізнався 15.11.2022 р. з позову Концерну про нові види договорів та подав Заяву- приєднання, що надана до суду як додаток № 3 до відзиву на позовну заяву.

Отже умови Договору № 501887 від 27.11.2017 р„ у спірний період були чинними і заборгованість може бути визначена згідно положень цього договору.

Щодо фактичної заборгованості у спірний період вказують, що у абзаці 3 акр.6 відповіді № 6029/42-10050 віл 05.12.2022 р. на адвокатський запит № 24/11/2 від 24.11.2022 р. зазначено, що по Договору № 501887 в опалюваний період 2020-2021 р. нараховувалась плата за місця загального користування (МЗК). У останньому абзаці арк. 7 цієї ж відповіді вказано, що 27.04.2012 р. фахівцями Концерну «МТМ» в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_4 на відгалуженні на нежитлове приміщення № 88 була опломбована запірна арматура пломбою № 5683912.

Пломба з таким номером і на даний час знаходиться на запірній арматурі (її номер видно на фото, яке додається разом з Актом від 27.04.2012 р.) і такий факт прямо вказує на те, що система опалення у підвалі на нежитлове приміщення Відповідача перекрита з 2012 р. і по 2023 p., а також, що і у спірний період опалення нежитлового приміщення не відбувалось і тому заборгованість може бути тільки за МЗК.

Контррозрахунок, що надається представником відповідача, проведено за аналогією таблиці 1 акр.6 вищевказаної відповіді та на підставі роз`яснення, що надані Позивачем у абзаці 3 арк. 11 і даних у таблиці «Середня фактична температура» відповіді № 441/42-461 від 20.01.2023 р. по одноставковому тарифу за аналогією розрахунку, який проводився на опалюваний період 2020-2021 р. (таблиця № 1 акр.6 відповіді від 05.12.2022 р.)

Звертають увагу суду, що Відповідач може застосувати одноставковий тариф у Контррозрахунку за опалюваний період 2021-2022 р. тому, що у рішеннях виконкому ЗМР від 11.10.2021 р. № 374 ; від 23.11.2021 р. № 447; від 13.01.2022 р. № 3: від 10.02.2022 р. №39 затверджено одночасно одноставковий і двоставковий тарифи для всіх категорій споживачів. І тому можна дійти висновку, що саме споживач має право обрати той чи інший вид тарифу.

Також п. 48 Постанови Кабінету Міністрів « Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» № 869 від 01-06.2011 р. встановлено, що формування двоставкового тарифу на теплову енергію здійснюється шляхом визначення грошового виразу умовно-змінної (вартість 1 Гкал спожитої теплової енергії) та умовно- постійної (абонентська плата за 1 Гкал/год. теплового навантаження) частин тарифу. застосування яких забезпечує планований річний дохід, що дорівнює сумі планованої річної повної собівартості, витрат на відшкодування втрат та відповідного річного планованого прибутку, які отримуються за умови застосування одноставкового тарифу, розрахованого відповідно до вимог цього Порядку.

Тобто сума двох частин повної собівартості 1 Гкал по двоставковому тарифу дорівнює повній собівартості 1 Гкал по одноставковому тарифу.

Таким чином, можна стверджувати, що сума нарахувань буде однаковою до оплати як по одноставковому тарифу (тільки у опалюваний період) так і по двоставковому тарифу де умовно- змінна частина виставляється виключно у місяці постачання тепла, а умовно-постійна частина нараховується цілий рік - щомісячно з 01.11.2021 р. по 01.11.2022 р.

Оскільки у опалюваний період 2020-2021 р. нарахування проводився по одноставковому тарифу ( таблиця № 1 арк.6 відповіді від 05.12.2022 p.), то аналогічно і у контррозрахунку за опалюваний період 2021-2022 р. також застосовано одноставковий тариф, який затверджено відповідними рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради.

Отже фактична заборгованість за спірний період по Договору № 501887 від 27.11.2017 згідно контр розрахунку становить всього - 413.96 грн. (чотириста тринадцять грн. 96 коп.).

Також вказують, що склалась ситуація при якій співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 де 31.08.2006 р. створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (рішення виконкому ЗМР додається) фактично не приймали рішення про вибір моделі, оскільки були позбавлені свого права на ознайомлення та вибір тому, що:

а) 02.10.2021 р. у загальнодоступних місцях (біля входу до кожного під`їзду цього будинку згідно ч.4 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 р.) не було розміщено оголошення від Позивача про опублікування договорів;

б) на веб- сайтах ЗМР та Позивача оприлюднено лише один вид договору, замість 5-ти, що вказані вище.

Такий факт - це пряме порушення правил укладання нових договорів.

Отже, внаслідок різної дати оприлюднення, відсутності точного електронного URL- адресу офіційної веб - сторінки ЗМР на веб -сайті Позивача, опублікування лише одного виду договору на вказаних сайтах споживачі ОСББ фактично не могли ознайомитись з текстами нових договорів та зробити вибір,

Таким чином,публічні договори не вважаються укладеними внаслідок порушення норми ч.5 ст.13 ЗУ «Про ЖКП»

Представником відповідача 10.04.2023 надано суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 27.11.2017 року. Вказує, що раніше надати копію вказаного договору не мали можливості. Отже, вказують, що саме договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 27.11.2017 року, укладений між позивачем та відповідачем у спірний період був чинним та на підставі саме цього договору повинна бути розрахована оплата за послуги у опалюваний період 2021-2022 p.p.

Представники відповідача Плецька Ю.В., Бондаренко Т.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували за обставинами, вказаними у відзиві на позов та в письмових поясненнях.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2022 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 01.12.2022 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 08.02.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту)

Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить приміщення 88 за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.02.2018 року (а.с.17-18).

Відповідач є споживачем теплової енергії, що постачається концерном «Міські теплові мережі». За місцем надання послуг відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_1 .

Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по липень 2022 року на загальну суму 38249,17 грн.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-) та на власному офіційному веб-сайті (можна знайти у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/) індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Крім того, ч. 6 ст. 633 ЦКУ передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

Таким чином, в силу вимог вище наведених норм Закону з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з ОСОБА_1 укладено типовий індивідуальний договір № 75203071 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_4 (далі за текстом Договір).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що між Концерном «МТМ» та ОСОБА_1 раніше був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 27.11.2017. На час звернення позивача до суду з позовом у цій справі жодної підстави для припинення дії вказаного договору не було, що підтверджує його дію, а тому відповідач заперечує про наявність і дійсність типового індивідуального договору № 75203071.

Вказані аргументи відповідача спростовуються наступним.

01.05.2021 набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг». Згідно з цим Законом внесено низку змін до Законів України що регулюють житлово-комунальні відносини, в тому числі і до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Постановами Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 та № 1023 від 08.09.2021 внесено зміни до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових форм договорів, відповідно до яких згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» договори за новими правилами мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності зазначених постанов.

Системний аналіз вище викладеного дає підстави для висновку, що типовий індивідуальний договір № 75203071 між Концерном «МТМ» та ОСОБА_1 є укладеним з 01.11.2021 через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання, (02.10.2021). В свою чергу договір № 501887 від 27.11.2017 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді вважається розірваним з 01.11.2021.

Пунктом 4 Типового індивідуального договору № 75203071 встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Згідно з п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі Методика).

Вказана Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Житловий будинок АДРЕСА_4 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами зняття показань приладів обліку теплової енергії та рахунками, що додані до позовної заяви, відповідно обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.

Нежитлове приміщення 88 по АДРЕСА_4 оснащено розподільчим приладом обліку теплової енергії, а саме: теплолічильником Ultraheat 2WR5.

Нежитлове приміщення відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалювальне приміщення.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалювальне приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач серед іншого має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Наразі чинним є Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019.

Враховуючи знаходження належного відповідачу приміщення в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказане приміщення є опалювальним.

Також слід зазначити, що доводи сторони відповідача щодо відсутності постачання теплової енергії від Позивача внаслідок опломбування пломбою теплопостачальника засувки Баттерфляй у підвалі, яка спеціально встановлена на відгалуженні системи опалення виключно для приміщення Відповідача та стоїть у положенні «ЗАКРИТО» не підтверджено жодними доказами. Також, як вбачається з відповіді від 15.12.2022 Концерну «МТМ» на адвокатський запит, 27.04.2012 фахівцями Концерну «МТМ» в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_4 на відгалуженні на нежитлове приміщення № 88 була опломбована запірна арматура пломбою № 5683912 у зв`язку з ненаданням доступу у нежитлове приміщення. 24.12.2012 на підставі звернення ТОВ «Рекальфа» (попередній власник нежитлового приміщення №88), послуга з опалення була надана.

Слід зазначити, що у договорі купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501887 від 27.11.2017 відсутні відомості про опломбування.

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

Згідно пункту 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (далі Правила), розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 цих Правил визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п., п 5, 11, 32, 34, 38 Типового індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

У п. 32 Типового договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

За умовами п. 34 Типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з пп. 3 п. 41 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

В період з 01 листопада 2021 року по 31 липня 2022 року позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 38249,17 грн.

Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги з постачання теплової енергії № 75203071 за листопад 2021 року на суму 7806,33 грн., за грудень 2021 року на суму 5345,79 грн., за січень 2022 року на суму 10873,39 грн., за лютий 2022 року на суму 4949,52 грн., за березень 2022 року на суму 6363,02 грн., за квітень 2022 року на суму 727,78 грн., за травень 2022 року на суму 727,78 грн., за червень 2022 року на суму 727,78 грн.; за липень 2022-727,78 грн.

Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунку, а саме покази приладу обліку, площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідача, тарифи, що діяли в розрахунковому періоді.

Наведеним вище спростовуються доводи відповідача щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також настання у відповідача строку виконання грошових зобов`язань з оплати таких послуг.

Наданий стороною відповідача контррозрахунок суми заборгованості заявленої позивачем до стягнення розрахований на підставі договору № 501887 від 27.11.2017 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, який, як зазначено вище, суд вважає розірваним з 01.11.2021, а отже, до уваги судом не береться.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив в повному обсязі суму боргу за отриману теплову енергію, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 38249,17 грн. заборгованості.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем оплата за надані послуги з постачання теплової енергії за спірний період у передбачені строки та в повному обсязі не здійснена.

З урахуванням викладеного, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії станом на час прийняття оскаржуваного рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії у розмірі 38249/тридцять вісім тисяч двісті сорок дев`ять/ гривні 17 копійок та судовий збір в сумі 2481 /дві тисячі чотириста вісімдесят одну/ гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Комунарський районний суд міста Запоріжжя .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Концерн «Міські теплові мережі», , адреса місцезнаходження: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6

Повний текст рішення складено 05.06.2023.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова