Справа № 591/2775/22
Провадження № 2/591/519/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2023 року м. Суми

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Сухонос Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/2775/22 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальності «Сумиполімергума» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 1 лютого 2022 року він звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Однак відповідачем ні в день звільнення, ні в подальшому не проведено остаточний розрахунок та не виплачено позивачу заборгованість по заробітній платі. Тому, просить стягнути на свою користь заборгованість по заробітній платі, в розмірі 9791,57 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Позивач подав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення вказує на те, що відповідно до платіжної інструкції від 15 липня 2022 року ТОВ «СУМИПОЛІМЕРГУМА» сплатило позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 9618,37 грн. Від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, заперечення проти позову.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 24 квітня 2023 року заочне рішення у справі скасовано, призначено до розгляду на 5 червня 2023 року.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з копії трудової книжки, ОСОБА_1 з 1 грудня 2021 року прийнятий в виробничу дільницю майстром зміни в ТОВ «Сумиполімергума». 1 лютого 2022 року звільнений з роботи на підставі наказу 1-к від 1 лютого 2022 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а. с.3-4).

Як вбачається з платіжної інструкції № від 15 липня 2022 року, ТОВ «СПГ» сплатило на рахунок ОСОБА_1 9618 грн. 37 коп. заробітної плати за грудень 2021 року, лютий 2022 року (а.с.108).

Таким чином, в частині вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі на даний час відсутній предмет спору, однак заробітна плата була виплачена після звернення позивача до суду.

Згідно ст. 47 КЗпП Українивласник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. І ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 20 постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому термін дії воєнного стану в Україні було продовжено. Наразі правовий режим воєнного стану в Україні триває.

Листом від 28.02.2022 № 2021/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Надані відповідачем докази доводять, що у період, за який позивач просить стягнути середній заробіток (квітня), порушення зобов`язання щодо розрахунку при звільненні сталося внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням.

Статтею 15 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відшкодування працівникам та роботодавцям пов`язаних із трудовими відносинами грошових сум, втрачених внаслідок збройної агресії проти України, здійснюється за рахунок коштів держави-агресора, а також коштів, отриманих з/від відповідних фондів на відновлення України, у тому числі міжнародних, міжнародної технічної та або/поворотної чи безповоротної фінансової допомоги, інших джерел передбачених законодавством. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальності «Сумиполімергума» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 5 червня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумиполімергума», , адреса: м. Суми, вул. Прикордонна, буд. 47.

Суддя Г.В.Шелєхова