Справа № 548/826/23
Провадження №4-с/548/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хорол цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В скарзі ОСОБА_1 вказувала, що на виконанні Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебувало виконавче провадження (ВП) № 17711112, де боржником була скаржник ОСОБА_1 , в межах якого було зареєстровано 2 (два) обтяження: № 3277616 та №25017612,

Скаржник просить скасувати ці обтяження, так як вищевказане виконавче провадження закінчено, оскільки 14.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на підставі п.3 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на той час, у зв`язку з небажанням стягувача залишити за собою майно, не реалізоване під час виконання судового рішення.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу підтримала повністю.

В судове засідання представник Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановська С.М.не зявилася, подала відзив на скаргу, в якому при вирішенні скарги поклалася на розсуд суду та просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, з`ясувавши позиції скаржника таособи дії якої оскаржуються, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши надані по справі докази, приходить до висновку, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено з повідомлення Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 06.04.2023 №17-28/7817, що на виконанні у цьому відділі перебувало виконавче провадження (ВП) № 17711112 згідно з постановою про його відкриття від 01.03.2010 року, на підставі якої зареєстровано 2 (два) обтяження: № 3277616 та №25017612, боржником у якому виступала скаржник - ОСОБА_1 .

Відповідно до даних Спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 7711112 було відкрито 01.03.2010 року на підставі виконавчого листа №2-421, виданого 03.09.2009 року Хорольським районним судом, про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Банк» Фінанси та кредит» заборгованості в сумі 338 817, 15 грн., сплаченого судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 1950, 00 грн. Всього сума боргу 340 767, 15 грн.

14.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на підставі п.3 ч.1 ст.47 ЗУ « Про виконавче провадження», який діяв на той час, у зв`язку з небажанням стягувача залишити за собою майно, не реалізоване під час виконання судового рішення.

Згідно даних АСВП повторно виконавчий лист №2-421, виданий 03.09.2009 року Хорольським районним судом щодо стягнення з ОСОБА_1 на виконання до відділу не надходив, станом на 06.03.2023 року у Хорольському ВДВС такі виконавчі провадженні на виконанні не знаходяться.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.04.2019 року по справі №2-421/2009, яка набрала законної сили 19.05.2019 року, задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця.

Визнано протиправною бездіяльність Хорольського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління Юстиції у Полтавській області та його посадових осіб щодо відсутності у належному реагуванні на клопотання скаржника (від 16 травня 2019 року) про закриття виконавчого провадження № 1770 9522, яке продовжує здійснюватись зі стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, як поручителя по кредиту, іпотечне майно як забезпечення по якому продане Хорольським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального Управління Юстиції у Полтавській області(код ЄДРПОУ 3486 5290) у січні 2018 року. Визнано виконавчий лист № 2-421/09, виданий Хорольським районним судом Полтавської області таким, що не підлягає виконанню.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області за участю заінтересованої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області та стягувача ПАТ «Банк Фінанси та кредит» задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Крюківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління Юстиції у Полтавській області та його посадових осіб щодо відмови у належному реагуванні на клопотання ОСОБА_2 від 29 травня 2018 року щодо закриття виконавчого провадження № 42761575.

Зобов`язано Хорольський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального Управління Юстиції у Полтавській області(код ЄДРПОУ 3486 5290) вжити безвідкладні дії щодо закриття виконавчого провадження № 42761575 в зв`язку з фактичним виконанням рішення Хорольського районного суду Полтавської області № 2-421/2009.

З ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 18.04.2019 року встановлено, що згідно даних, витребуваних судом зазначених у довідці ліквідатора ПАТ « Банк Фінанси та кредит» від 27.03.2019 р.- а..с.59 т.2 стягувач отримав на свій рахунок від заінтересованої особи-1 за наслідками стягнення з боржника та поручителів за кредитним договором №МКЛМ-40-07 та угодами його забезпечення 460 550, 03 грн., що перевищило визначений Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року по справі №548/981/15-ц загальний розмір вимог та всіх його складових, що підлягають сплаті Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» з вартості предмету іпотеки у розмірі 325 870, 47 грн.

Згідно постанови начальника відділу Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Барановської С.М. про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2019 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №-2-421, виданого 03.09.2009 року Хорольським р/с, про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Банк» Фінанси та кредит» заборгованості в сумі 338 817, 15 грн., сплаченого судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 1950, 00 грн., всього сума боргу 340767, 15 грн. закінчено та знято арешти з усього майна боржника ОСОБА_3 .

Незважаючи на те, що вищевказаною ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.04.2019 року по справі №2-421/2009 виконавчий лист № 2-421/09, виданий Хорольським районним судом Полтавської області, визнано таким, що не підлягає виконанню, а рішення суду, яке слугувало підставою видачі виконавчого документу, повністю виконано, що підтверджується копією цієї ухвали суду та копією постанови начальника відділу Хорольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Барановської С.М. про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2019 року, на даний час залишаються не знятим 2 (два) обтяження: № 3277616 та №25017612, боржником у яких виступала скаржник ОСОБА_1 .

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV в ред. від 03.08.2010 року (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, а саме - винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 11.11.2010 року).

Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від 03.08.2010 року, яка діяла на момент винесення відповідної постанови про повернення виконавчого документу від 11.11.2010 року) визначено, що державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17, відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», яка є аналогічною за змістом вищевказаній ст. 25 в ред. Закону станом на 11.11.2010 року, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

У вищевказаній Постанові Верховного Суду застосовувалися положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV, які кореспондуються також з нормами чинного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, а саме ст. ст. 37, 39.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону (в ред. від 03.08.2010 року, яка діяла на момент винесення відповідної постанови про повернення виконавчого документу від 11.11.2010 року) передбачено, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: 5) якщо в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з`ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи (за винятком виконавчих документів, зазначених у частині першій статті 42 цього Закону), а також виконавчих документів, за якими мають бути стягнені грошові кошти чи інше майна, та інших виконавчих документів, які можуть бути виконані без безпосередньої участі боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої статті, державний виконавець складає акт.

Наслідки завершення виконавчого провадження, визначені відповідно до статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній станом на 11.11.2010 року (на час винесення постанови про повернення виконавчого документу). Так, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, указаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Відповідно до п. 4.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, в редакції діючій на момент прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 11.11.2010 року, аналогічно вказано, що :

4.10.1. У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

4.10.2. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

4.10.3. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, указаної у пункті 4.10.2 цієї Інструкції, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Отже, відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 4.10 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, зокрема, поверненням виконавчого документу стягувачу згідно зі ст. 40 цього Закону та наслідки завершення відповідного виконавчого провадження зі скасуванням арешту, що по вказаному вище виконавчому провадженню зроблено не було.

Згідно з положеннями ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред., що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

Майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника

органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під

арешту - боржнику.

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», що діє на даний час, визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Водночас, ч. 5 вказаної статті визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у своїй Постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17.

Таким чином, наявність не знятих арештів майна скаржника у виді обтяжень: № 3277616 та №25017612, порушує її право власності, оскільки остання позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Отже, з огляду на наведене, суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 447-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Хорольського ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Зняти арешти з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , накладені на підставі постанови державного виконавця Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження при виконанні виконавчого провадження (ВП) № 17711112 від 01.02.2010 року (обтяження: № 3277616 та №25017612) з примусового виконання виконавчого листа №-2-421, виданого 03.09.2009 року Хорольським районним судом Полтавської області, про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ВАТ «Банк» Фінанси та кредит» заборгованості в сумі 338 817, 15 грн., сплаченого судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 1950, 00 грн., всього сума боргу 340 767, 15 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 22.05.2023 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна