ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1821/22 Номер провадження 22-ц/814/2452/23Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Поповим М.С.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2022 року позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 18.11.2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 08.09.2021 року шлюб між ними розірвано.

За період перебування у шлюбі ними був придбаний житловий будинок АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ними в рівних частках, а також земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд під зазначеним вище будинком.

Крім того, за час спільного проживання ними придбані транспортні засоби трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013.

Зі змісту листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Полтавській області від 20.05.2022 року №31/16-9-26аз вбачається, що за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18.05.2022 року за відповідачем ОСОБА_1 , зареєстровано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р. Відповідач одноособово володіє та користується вказаними транспортними засобами та не бажає укладати та нотаріально посвідчувати договір про поділ майна подружжя та встановлювати порядок користування неподільними речами.

Тому просила визнати зазначені транспортні засоби спільним майном подружжя, припинити право спільної сумісної власності на них, визнати за відповідачем ОСОБА_1 право власності на трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013 та автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., стягнувши на її користь 161 358,95 грн. грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на дане рухоме майно.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , об`єкти майна:

- трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013;

- автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., зареєстрований за ОСОБА_1 .

Припинено право спільної сумісної власності подружжя на:

- трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013, зареєстрований за ОСОБА_1 .

- автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., зареєстрований за ОСОБА_1

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на об`єкти майна:

- трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013, зареєстрований за ОСОБА_1 ;

- автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., зареєстрований за ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 161358,95 грн. (сто шістдесят одна тисяча триста п`ятдесят вісім гривень 95 коп.) грошової компенсації за 1/2 частку позивача у праві спільної сумісної власності на рухоме майно подружжя:

- трактора колісного марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013, зареєстрований за ОСОБА_1 ;

- автомобіля марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., зареєстрований ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , суму сплаченого судового збору у розмірі 1613,60 грн. (одна тисяча шістсот тринадцять гривень шістдесят копійок).

На рішення суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині визначення розміру компенсації скасувати, зменшивши її розмір.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Зазначає, що спору між ним та позивачкою щодо розподілу спільного майна не було, оскільки після розірвання шлюбу позивачка вивезла частину їх спільного майна. В зв`язку з чим ним було подане клопотання про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору, яке він вважав, що буде задоволено; ним не подавались докази про вартість спірних транспортних засобів. Після того, як він дізнався про відмову у закритті провадження у справі та ухваленні в цей же день судом рішення, яким з нього була стягнута половина вартості належних їм транспортних засобів, яка вочевидь не відповідає реальній вартості транспортних засобів, враховуючи їх рік випуску та технічний стан, ним були проведені судові транспортно-товарознавчі експертизи щодо визначення вартості трактора МТЗ-80, 1982 року випуску та автомобіля ВАЗ-21101.

Враховуючи надані ним висновки експерта, просив зменшити розмір стягнутої з нього компенсації до 65240,64 грн.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем та її представником не подавався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-поповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, 13.11.2003 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено доданою копією свідоцтва про шлюб.

Рішенням Карлівського районного суду від 08.09.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбу позивач та відповідач мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23.12.2005 року, перебуваючи в шлюбі, сторони придбали в рівних частинах (по 1/2 частині кожному) житловий будинок АДРЕСА_1 .

12.08.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер: :01:001:0678) під вищезазначеним будинком, що вбачається з наданої копії рішення третьої сесії сьомого скликання Ланнівської сільради від 28.12.2015 №36 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також судом встановлено, що відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 26.07.2022 р. №вих-01-27/13/2033, за даними уніфікованої автоматичної електронно-облікової системи за відповідачем ОСОБА_1 , починаючи з 18.11.2003 р. по теперішній час зареєстрована наступна техніка: трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013 та автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., та автомобіль марки «ГАЗ», моделі «53Б», 1986 року випуску, дата першої реєстрації 14.10.2003 р. Інформація, щодо відчуження гр. ОСОБА_1 даних т/з відсутня.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання транспортних засобів спільним майном подружжя та стягуючи на користь позивачки грошову компенсацію за частину належного їй рухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що транспортні засобі, зареєстровані за відповідачем, були придбані в період шлюбу, тому є спільним майном подружжя. Визначаючи вартість транспортних засобів, суд виходив із ринкової вартості аналогічних, отриманої із інтернетресурсів.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно з положеннями частини першої статті 70 СК України та частини другої статті 372 ЦК Україниу разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна співвласників є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно із частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, в період шлюбу ними були придбані транспортні засоби трактор колісний марки МТЗ-80, 1983 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , свідоцтво НОМЕР_5 , дата свідоцтва 18.10.2013 та автомобіль марки ВАЗ, моделі 21101, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, дата першої реєстрацiї 08.12.2007 р., які відповідно є спільним майном подружжя та підлягають розподілу.

Приймаючи до уваги те, що вказаними транспортними засобами користується відповідач ОСОБА_1 , позивачка ОСОБА_2 , в свою чергу, не бажає отримання жодного в транспортних засобів у власність, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо визнання транспортних засобів спільним майном подружжя та виділення їх в порядку розподілу відповідачу ОСОБА_1 , припинивши право спільної власності на них та, стягнувши грошову компенсацію за частину рухомого майна на користь позивачки.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частини транспортних засобів, суд першої інстанції виходив, що ринкова вартість аналогічних транспортних засобів, згідно відомостей отриманих з інтернет ресурсів, становить 322717,90 грн, тому на користь позивачки слід стягнути 161358,95 грн.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з цим висновком місцевого суду враховуючи наступне.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.

Разом з тим при визначенні розміру компенсації суд виходив з того, що середня ринкова вартість аналогічних транспортних засобів становить 322717,90 грн. При цьому звіт про оцінку проданого транспортного засобу у визначеному законом порядку не складався, вказана вартість визначена позивачкою самостійно без врахування технічних характеристик, року випуску та стану рухомого майна.

До апеляційної скарги, поданої відповідачем, останнім додані висновки судової транспортно-товарознавчої експертизи № 09-11 від 18.11.2022 року та 10-11 від 18.11.2022 року, згідно яких ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21101 реєстраційний номер НОМЕР_7 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 68 263,30 грн, ринкова вартість трактора МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_4 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 62 217,98 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5, 6 статті 81 встановлено, що сторони подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 1,3 статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої сторони.

Відповідно до частини 8 статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на подачу письмового доказу, відповідач зазначив, що в зв`язку з тим, що справа розглядалась без участі сторін в порядку спрощеного провадження, а ним було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, яке він вважає підлягає задоволення. Проте суд першої інстанції, відмовивши йому задоволенні клопотання про закриття провадження та не повідомивши про прийняте рішення, цього ж дня розглянув справу ухваливши рішення, тому він не мав можливість заявити клопотання про призначення експертизи щодо визначення вартості транспортних засобів.

Зважаючи на викладене, а також приймаючи до уваги те, що справа розглядалась без участі сторін, відповідачу не було повідомлено про відмову у задоволенні поданого ним клопотання про закриття провадження у справі, колегія суддів вважає вказану причину поважною, та приймає, як доказ, висновки судової транспортно-товарознавчої експертизи № 09-11 від 18.11.2022 року та 10-11 від 18.11.2022 року, згідно яких ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21101 реєстраційний номер НОМЕР_7 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 68 263,30 грн, ринкова вартість трактора МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_4 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 62 217,98 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна при стягненні компенсації застосовується судом в разі неможливості встановлення його дійсної вартості. Крім того позивачкою не надано жодного доказу, що вона зверталась до відповідача про необхідність надати наявні у нього транспортні засобі для проведення оцінки, проте він відмовився.

З огляду на визначену висновками судової транспортно-товарознавчої експертизи № 09-11 від 18.11.2022 року та 10-11 від 18.11.2022 року, згідно який ринкова вартість автомобіля ВАЗ-21101 реєстраційний номер НОМЕР_7 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 68 263,30 грн, ринкова вартість трактора МТЗ-80 реєстраційний номер НОМЕР_4 на дату дослідження 15.11.2022 року складає 62 217,98 грн., сума компенсації, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 , підлягає зменшенню з 161 358,95 грн до 65 240,64 грн (68263,30 + 62217,98) : 2).

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року з частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за частку рухомого майна у праві спільної сумісної власності, зменшивши її з 161 358,95 грн до 65 240,64 грн.

В іншій частині рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року відповідає вимогам закону, тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну рішення місцевого суду та зменшення розміру грошової компенсації, колегія суддів відповідно змінює розподіл судових витрат та зменшує розмір судового збору, що стягнутий з відповідача на користь позивачки, з 1613,60 грн., до 652,41 грн.

Керуючись статтями 374 ч. 1 п.2, 376 ч. 3,4; 381-384,389-391 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за частку рухомого майна у праві спільної сумісної власності змінити, зменшивши її розмір з 161 358,95 грн до 65 240, 64 грн. (шістдесят п"ять тисяч двісті сорок гривень 64 копійки).

Змінити розмір судового збору, що стягнутий з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшивши його розмір з 1613,60 грн. до 652,41 грн. (шістсот п`ятдесят дві гривні 41 копійка).

В іншій частині рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук