СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/90/23
ун. № 759/2738/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

представника заявника Мікайилова Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК", боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бистрицька Тетяна Василівна на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України, визнання дій протиправними, скасування постанови про закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року заявник ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" звернувся до суду зі скаргою, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), яка полягає у відмові у стягненні заборгованості в розмірі 6 138,35 доларів США з виконання виконавчого листа № 2/759/2618/13, виданого 29.07.2013 року Святошинським районним судом м.Києва про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , визнати неправомірною, незаконною та скасувати постанову від 06.09.2023 року головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бистрицької Т.В. про закриття виконавчого провадження № НОМЕР_1. Зобов`язати головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бистрицьку Т.В. скасувати постанову від 06.09.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.04.2013 року Святошинським районним судом м.Києва у справі № 759/2738/13-ц ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість в сумі 6 138,35 дол.США, пеню у розмірі 581,89 грн, 496,46 грн судового збору. Стягувач ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" направляв виконавчий лист для виконання до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). 06.09.2023 року Святошинським відділом державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що виконавчий документ виконано в повному обсязі. Фактично рішення Святошинського районного суду м.Києва на даний час не виконано, підлягає виконанню в валюті кредиту - доларах США, а державний виконавець виносячи постанову про закінчення виконавчого провадження прийшов до невірного висновку про виконання боржником виконавчого документу в повному обсязі виходячи з суми заборгованості в гривнях. Також, вважає, що у постанові державного виконавця про закриття виконавчого провадження, виконавцем невірно зазначена сума заборгованості за кредитним договором у гривні, натомість має бути 6 138,35 доларів США, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року визначено суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 107-108).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.11.2023 року прийнято до провадження скаргу та зобов`язано Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду завірену копію виконавчого провадження (а.с. 109).

14.11.2023 року до суду від Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник заявника Мікайилов Р.Р. скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, зазначених в ній.

Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника до суду не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином причини неявки суду невідомі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином причини неявки суду невідомі.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності осіб, що не з`явились, оскільки це не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, заслухавши думку представника заявника, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VII ЦПК України унормований судовий контроль за виконаннями рішень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 29.04.2013 року Святошинським районним судом м.Києва у справі № 759/2738/13-ц ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість в сумі 6 138,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 49 063,84 грн, пеню у розмірі 581,89 грн, 496,46 грн судового збору (а.с. 73).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.09.2013 року внесено виправлення у резолютивну частину вищевказаного рішення суду, а саме "що за офіційним курсом НБУ становить 49 063 грн. 84 коп. (сорок дев`ять тисяч шістдесят три грн. 84 коп.)".

29.07.2013 року Святошинським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2/759/2618/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість в сумі 6 138,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 49 063,84 грн, пеню у розмірі 581,89 грн, 496,46 грн судового збору (а.с. 92).

05.12.2013 року відкрите виконавче провадження НОМЕР_1 по виконанню виконавсого листа №2/759/2618/13, виданого 29.07.2013 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКІБ "Укргазбанк" в розмірі 49 611,75 грн.

06.09.2023 року Святошинським відділом державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1, якою встановлено, що рішення виконано повно і фактично згядно виконавчого документу. Кошти згідно виконавчого документу, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження перераховано.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно частини 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Отже, у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачу суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 року по справі № 761/12665/14-ц та постанові від 29.01.2020 по справі № 394/433/17, який відповідно до частини 4статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 29.04.2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" стягнуто заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті та вказано, що за офіційним курсом НБУ заборгованість становить 49 063,84 коп. (саме в національній валюті України гривні).

Вказане заочне рішення Святошинського районного суду м.Києва від 29.04.2013 року позивачем оскаржено в апеляційному порядку не було, набрало законної сили, на виконання рішення Святошинським районним судом м.Києва видано виконавчий лист 29.07.2013 року.

У встановленому законом порядку стороною стягувача питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку статті 432 ЦПК України перед судом не ставилося, постанову державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження у національній валюті України гривні оскаржено не було.

Також стороною стягувача не ставилося перед приватним виконавцем питання щодо звернення до суду з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання заочного рішення в порядку статті 435 ЦПК України.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Суд вважає, що державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицька Т.В., 06.09.2023 винесла постанову про закриття виконавчого провадження НОМЕР_1, діючи в межах наданих їй повноважень у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що він може звернутись до суду у порядку до ст. 271 ЦПК України.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК", боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Святошинського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бистрицька Тетяна Василівна на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України, визнання дій протиправними, скасування постанови про закриття виконавчого провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб