Провадження № 2/638/1039/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкові від 01.06.2020 у справі №642/8324/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 7 000, 00 грн., починаючи з дня звернення до суду, тобто з 10.12.2019 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Зазначає, що починаючи з 2020 року у позивача ОСОБА_1 як у фізичної особи- підприємця відсутні будь-які доходи, що підтверджується відповідними податковими деклараціями платника єдиного податку- фізичної особи- підприємця за 2020 рік та півріччя 2021 року.

З урахуванням наведеної у податкових деклараціях динаміки обсягу доходів вбачається, що ОСОБА_4 наразі не здійснює підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, а отже не отримує доходу. Разом з тим, ОСОБА_4 зараз не має постійної роботи. Позивач наразі здійснює заходи щодо працевлаштування, проте поки не має будь-яких доходів, для забезпечення особистого життя вимушений погоджуватися на короткострокову низкооплачувану роботу без офіційного працевлаштування.

У зв`язку з чим, у позивача утворилася заборгованість зі сплати вже стягнутих аліментів. Подальше стягнення аліментів у сумі 7000 грн щомісячно, лише поглибить кризу, а накопичені борги будуть для позивача надмірним тягарем.

Таким чином, зазначає, що на відміну від обставин, що були враховані Ленінським районним судом м. Харкова під час ухвалення рішення суду, наразі ОСОБА_5 не отримує жодного доходу, чим значно погіршилося його матеріальне становище, що є самостійною підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів відповідно до ч.1 ст. 192 СК України.

Також просить врахувати суд, що позивач ОСОБА_5 є боржником в ряді виконавчих проваджень.

Неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю з діагнозом «Цукровий діабет 1 типу» та 23.05.2019 року було призначено державну соціальну допомогу до 20.08.2023 року, що також було встановлено рішенням суду (ч.4 ст. 82 ЦПК).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів за рішенням суду, ОСОБА_2 зазначала про необхідність у такій матеріальній підтримці з огляду на значні, на її погляд, витрати на придбання препаратів інсуліну та інших допоміжних предметів.

Вказує, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ряд прав на відшкодування вартості препаратів інсуліну, у реалізації яких ОСОБА_2 , як мати дитини, немає жодних перешкод. Незастосування вищезазначених прав не може бути підставою або ж обставиною, яка впливатиме на розмір аліментів, які ОСОБА_5 зобов`язаний сплачувати на утримання своєї неповнолітньої доньки.

Зазначає, що ОСОБА_5 не заперечує проти свого обов`язку, як батька, утримувати свою неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, з урахуванням вкрай скрутного матеріального становища ОСОБА_5 не здатний сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду - 7 000,00 грн. А тому просить зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду, та стягувати з ОСОБА_8 на користь неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 3 500,00 грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

10 січня 2022 року до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з огляду на те, що твердження позивача про погіршення майнового стану не відповідають дійсності. Щодо тверджень позивача про наявність заборгованості перед третіми особами зазначає, що факт наявності у батька заборгованості перед третіми особами свідчить лише про неправомірну поведінку позивача як боржника у відповідних зобов`язаннях і не може бути підставою для зменшення розміру зобов`язань позивача з утримання дитини.

Крім того вказує, що позивач намагається у будь-який спосіб уникнути участі в утриманні своєї малолітньої доньки, яка хвора на невиліковну хворобу- цукровий діабет 1- го типу і є дитиною з інвалідністю.

24 січня 2022 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому не погодився із викладеними у відзиві на позовну заяву твердженнями, вважає, що відповідачем не спростовано доводів позивача про погіршення його матеріального становища та наполягає на задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про перехід зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження зі стадії підготовчого судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задоволено. Призначено у справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2022 року підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 червня 2020 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі 7 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 10 грудня 2019 року, та до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину встановлені ст. 181 СК України, згідно до вимог якої способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначеніст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням відмови в задоволенні позову, судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 69, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.М. Цвіра