УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 639/3600/17

провадження № 61-16715ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, посадових осіб Головного управління Держпраці у Харківській області Голуба Руслана Івановича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посадових осіб Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харків Зайцева Юрія Олександровича, ОСОБА_4 , посадової особи Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Кайдалової Світлани Семенівни про визнання незаконним рішення відділу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відшкодування шкоди, спричиненої начальником управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова та начальником управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі - Шевченківське об`єднане УПФУ м. Харкова), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області), посадових осіб ГУ Держпраці у Харківській області Голуб Р. І., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посадових осіб Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харків (далі - Центральної ОДПІ м. Харкова) ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , посадової особи Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Харкова Кайдалової С. С. про визнання незаконним рішення відділу УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова, ГУ ПФУ в Харківській області, відшкодування шкоди, спричиненої начальником УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова та начальником УПФУ в Харківській області, зобов`язання УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказувала, що 04 вересня 2015 року подавала позовну заяву до Жовтневого районного суду м. Харкова про визнання дій УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова про відмову у перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із змінами у діючому пенсійному законодавстві на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2а-4753/09/2670 - незаконними та зобов`язати суд перерахувати пенсію позивачу відповідно до зміненого порядку розрахунку пенсії державного службовця передбаченого нормами статті 37 Закону України «Про державну службу». Розглядав зазначену позовну заяву суддя Жовтневого районного суду Рубіжний С. О. Зазначала, що на даний час органами УПФУ приймається довідка № 5-1 про складові заробітної платні за новою формою з урахуванням у ній всіх видів доходів застрахованої особи, з яких було сплачено пенсійний збір (єдиний пенсійний внесок), але позивачу ОСОБА_1 посадовці УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова із посиланням на незаконну ухвалу від 04 листопада 2015 року судді Рубіжного С. О. протиправно відмовили у перерахунку пенсії.

Просила суд визнати незаконною ухвалу судді Жовтневого районного суду Рубіжного С.О. від 04 листопада 2015 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про зобов`язання УПФУ Жовтневого району м. Харкова провести перерахунок пенсії державного службовця, як винесену ним із порушенням заборон та обмежень, встановлених підпунктом 3 пункту 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції»;

- відшкодувати заявнику нанесену незаконною ухвалою судді ОСОБА_6 матеріальну і моральну шкоду у сумі 250 000 грн із подальшим регресом із винної особи відповідно до положень статті 68 Закону України «Про запобігання корупції»;

- визнати незаконним рішення відділу УПФУ у Жовтневому районі від 16 серпня 2014 року, яке порушило право заявника на належний соціальний захист і суперечить внесеним змінам в довідку форми № 5-1 постанови правління ПФУ від 14 лютого 2011 року щодо складових заробітної плати та відшкодувати нанесену заявнику шкоду начальником УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова ОСОБА_7 у сумі 150 000 грн із подальшим регресом із винної особи відповідно до положень статті 68 Закону України «Про запобігання корупції»;

- зобов`язати УПФУ у Жовтневому районі м. Харкова поновити порушені права позивача на новий перерахунок раніш призначеної пенсії державного службовця у відповідності із змінами, внесеними у форму довідки № 5-1 складових зарплати держслужбовця постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2а-4753/09/2670, відповідно до законодавства, яке діяло в період призначення заявнику пенсії у січні 2011 року відповідно до аналогічних рішень суду із реєстру судових рішень.

Київський районний суд м. Полтави рішенням від 17 липня 2023 року задовольнив частково позов ОСОБА_1 . Визнав рішення відділу УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 16 серпня 2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії від заробітної плати з урахуванням довідки від 01 липня 2014 року № 98/20-30-05-50, виданої ДПІ у Дзержинському районі протиправним. Зобов`язав Шевченківське об`єднане УПФУ м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2014 року з урахуванням довідки від 01 липня 2014 року № 98/20-30-05-50, виданої ДПІ у Дзержинському районі. У задоволенні решти позовних вимог відмовив. Вирішив питання щодо судових витрат.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 29 вересня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2023 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд дійшов такого висновку, оскільки оскарження рішення має відбуватись за правилами апеляційного оскарження, встановленого положеннями КАС України, через те, що оскаржуване судове рішення, прийняте за результатами розгляду адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної ухвали заявник отримав 25 жовтня 2023 року, засобами поштового зв`язку.

На підтвердження вказаного, суду надано відповідні докази.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Частиною першою статті 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, відповідно до частини першої якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частина перша статті 4 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, апеляційний суд, дійшов такого висновку, оскільки предметом оскарження було рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 липня 2023 року ухвалене у справі адміністративної юрисдикції, у зв`язку з чим у Полтавського апеляційного суду як суду загальної юрисдикції відсутні повноваження на його перегляд .

Верховний Суд погоджується із відповідними висновками апеляційного суду, оскільки вони відповідають нормам чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

Оцінивши предмет спору та заявлений позивачем суб`єктний склад, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що цей спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, та на підставі пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства відмовив.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зазначені ОСОБА_1 у касаційній скарзі аргументи Верховний Суд вважає необґрунтованими та виключно її суб`єктивними судженнями, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з фактичними обставинами, встановленими апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, посадових осіб Головного управління Держпраці у Харківській області Голуба Руслана Івановича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посадових осіб Центральної об`єднаної державної податкової інспекції м. Харків Зайцева Юрія Олександровича, ОСОБА_4 , посадової особи Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Кайдалової Світлани Семенівни про визнання незаконним рішення відділу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відшкодування шкоди, спричиненої начальником управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова та начальником управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров