Справа № 183/36/23
№ 2/183/1773/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника відповідача Гладченко І. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

- зміну способу стягнення та розміру аліментів, встановлених рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року, згідно з яким присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 12 березня 2018 року до досягнення ним повноліття;

- визначення розміру аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 гривень, щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з дня подання позову, -

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, отриманим судом 02 січня 2023 року. В обґрунтування позову, із посиланням на ст.ст. 180, 181, 182, 192, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, правові висновки, викладені у постановах Верховного суду від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19, від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18, зазначив те, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року у справі № 628/730/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 12 березня 2018 року, до досягнення ним повноліття. На сьогоднішній день склалася ситуація, коли на утриманні позивача перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рідна сестра ОСОБА_6 та малолітня племінниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всі вони зареєстровані та проживали в Куп`янському районі Харківської області, мали власне житло. У вересні 2022 року, після звільнення Харківської області з під окупації, позивач зміг евакуювати всю свою сім`ю, які залишились без засобів існування, з зони бойових дій в більш безпечний район проживання. У батьків за час перебування в окупації сильно погіршився стан здоров`я та вони потребують лікування, зокрема мати потребує постійної сторонньої допомоги оскільки має невиліковну хворобу - ревматоїдний поліартрит. Рідна сестра залишилась без чоловіка, який помер в квітні 2022 року, та з малолітньою донькою, без роботи, за час перебування в окупації доглядала за непрацездатними батьками. Племінниця також потребує постійної уваги зі сторони матері та допомоги психолога після пережитого в зоні бойових дій. Враховуючи викладене та мінливі відрахування з заробітної плати за місцем роботи, прошу суд змінити розмір стягнення аліментів та визначити їх в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з подальшою індексацією до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що відповідач разом з сином проживає в Федеративній Республіці Німеччина, що також унеможливлює участь позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, бо він проживає в Україні та є військовослужбовцем за контрактом, спілкування визначено дружиною тільки телефоном і тільки з нею, виключно з питань матеріального забезпечення. Крім того, рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року, стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 12 березня 2018 року та до досягнення сином трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, аліменти сплачувались щомісяця, заборгованості позивач не має. У власності не має ні рухомого, ні не рухомого майна, зареєстрований у військовій частині, де проходить службу.

Ухвалою судді від 09 лютого 2023 рокупозовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позов, отриманому судом 08 березня 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» та 16 березня 2023 року засобами поштового зв`язку відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач, фактично, ставить питання про зменшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів. При цьому, право на вибір способу стягнення аліментів має той з батьків, на утриманні якого знаходиться дитина. Позивач не є такою особою. Матеріальне становище платника аліментів не погіршилося, а навпаки покращилося, про що свідчить надана позивачем довідка та розмір аліментів, які сплачувалися на утримання дитини. Сімейний стан позивача, як і стан його здоров`я не змінився. Доводи, на які позивач посилається не підтверджені належними доказами. Перебування отримувача аліментів у Німеччині не звільняє позивача, як батька дитини, обов`язку з його утримання. Крім того, підстави, які спонукали виїзду за межі України є воєнний стан в Україні, загроза життю та здоров`ю дитини. Крім того, самостійного джерела доходу, окрім допомоги з тимчасового захисту, відповідач не має. Внаслідок виїзду з місця проживання матеріальний стан відповідача погіршився.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно з якою позов підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи відзиву та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року у справі № 628/730/18 уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 березня 2018 року, до досягнення ним повноліття. Присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 12 березня 2018 року та до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Як убачається з рішення від 19 квітня 2018 року, судом установлено, що відповідно до довідки № 376, виданої 12 березня 2018 року Курилівською сільської радою Куп`янського району Харківської області, неповнолітній ОСОБА_3 , 2017 року народження, проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_8 з 28 липня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про шлюб та народження. Судом враховано, що з відповідача стягнення на користь третіх осіб не проводяться, він є працездатним… визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб…

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 вересня 2019 року у справі № 628/2243/19 шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був зареєстрований Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 48 від 28 липня 2017 року розірвано.

Рішенням суду від 12 вересня 2019 року встановлено, що учасники справи мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбно-сімейні відносини між учасниками справи припинилися, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітньої дитини між сторонами, досягнута. Спору про поділ майна на теперішній час також не мають, що підтверджується письмовими заявами учасників справи.

За ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами відповідно до змісту позову та відзиву визнано факт, що на момент звернення з позовом малолітня дитина проживає із матір`ю, позивач є працездатним та має регулярний дохід.

З копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 убачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.4-5/.

З довідки про дохід ОСОБА_1 убачається, що позивач є військовослужбовець, за період з січня 2022 року по грудень 2022 року позивачем сплачено аліменти у розмірі 75 297,94 грн. Щомісячний розмір аліментів, які позивач сплатив в січні становив 3 503,51 грн та в наступному збільшувався. В листопаді 2022 року становив 6 029,14 грн, у грудні 2022 року 13 451,85 грн /а.с.9/.

З Інформаційної довідки з ДРРП НМ убачається, що зареєстрованого права власності позивача на нерухоме майно немає /а.с.13/.

Судом також досліджено копії: паспорту громадянина України ОСОБА_4 /а.с.14-15/ та його пенсійного посвідчення /а.с.15/, довідки про взяття на облік ОСОБА_4 , як внутрішньо переміщеної особи, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.16/; паспорту громадянки України ОСОБА_5 /а.с.17-18/, її пенсійного посвідчення /а.с.19/, довідки про взяття на облік ОСОБА_5 , як внутрішньо переміщеної особи, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.19/; паспорту громадянки України ОСОБА_6 , довідки про реєстрацію її місця проживання /а.с.20/ та довідки про взяття на облік ОСОБА_6 , як внутрішньо переміщеної особи, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.21/, свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка змінила після шлюбу прізвище на ОСОБА_12 /а.с.22/, свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 у батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 /а.с.23/, свідоцтва про смерть ОСОБА_10 /а.с.25/, довідки про взяття на облік ОСОБА_7 , як внутрішньо переміщеної особи, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.24/.

З огляду на викладене, вбачається наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу форми стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Так, у своєму позові позивач зазначає, що на теперішній час у нього змінився сімейний стан, оскільки на його утриманні знаходяться мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_6 та дитина сестри ОСОБА_7 . Однак доказів на підтвердження цієї обставини, а саме проживання позивача з батьками, сестрою та дружиною сестри, їх безробіття, не отримання пенсії батьками чи непрацездатності сестри, позивачем не надано, як не надано доказів і того, що дитина його сестри знаходяться на утриманні позивача.

Згідно з частиною 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Крім того, як убачається з позовних вимог, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з твердої грошової суми у сумі 6 000 грн, щомісячно, на 1/3 частину від його заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено право платника аліментів звертатися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Крім того, суд ураховує, що у відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану позивача, погіршення або поліпшення його здоров`я суду не надано. надана позивачем довідка, яка вказує на поступове збільшення розміру аліментів, які ним відраховуються за рішенням суду вказує на поліпшення його матеріального стану.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем в позовній заяві, відзив відповідача на позовну заяву, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

При цьому, суд не враховує посилання позивача на правові позиції Верховного Суду в зв`язку тим, що дані правові позиції ухвалені за інших обставин справ, що розглядалися Верховним Судом (справи №№ 643/11949/19 та 152/100/18 позов отримувача аліментів про зміну способу їх стягнення), в той час, як у даній справі фактично розглядається позов платника аліментів про зміну способу їх стягнення. П. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року також не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки вказаний у даному пункті висновок про застосування норм права не охоплює чинну редакцію ч. 3 ст. 181 СК України, яка наведена судом вище, з 15 травня 2006 року зазнала змін та після 08 липня 2017 року є актуальною на час розгляду справи.

Інші доводи та аргументи, наведені позивачем у позові, з огляду на висновок щодо застосування ч. 3 ст. 181 СК України, не мають значення для розгляду справи, а тому не враховуються судом під час ухвалення рішення.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 12 січня 2016 року Головним управлінням Національної гвардії України, ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, у зв`язку з чим на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору покладаються на рахунок держави, інші судові витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 02 червня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д. О. Парфьонов