465/2961/23
2-ві/465/9/23
У Х В А Л А

Іменем України

01.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

секретаря судового засідання Сподар І.М.,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. від розгляду цивільної справи № 465/2961/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - П`ята Львівська державна нотаріальна контра, про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - П`ята Львівська державна нотаріальна контра, про визнання права власності на нерухоме майно.

25.05.2023 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Ванівського Ю.М. від розгляду вказаної цивільної справи. Заява мотивована тим, що у відповідача є обгрунтований сумнів у тому, що головуючий суддя Ванівський Ю.М. може бути об`єктивним і неупередженим при розгляді даної справи, адже він добре знайомий і має дружні і професійні стосунки із сином позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.05.2023 року заявлений відвід визнано необґрунтованим. Заяву про відвід передано для вирішення судді, визначеному в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 року вказану заяву про відвід судді передано для розгляду судді Величку О.В.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до положень ст.40 ЦПК України розгляд заяви про відвід здійснюється без повідомлення учасників справи.

Враховуючи доводи заяви про відвід, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим, на підставі наступного.

Згідно з ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також статтею 37 ЦПК України визначено підстави, які виключать повторну участь судді у розгляді справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Положення ст.ст.36,37 ЦПК України визначають вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

При цьому, самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Оскільки заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді не підпадає під дію пунктів 1-4 ч.1 ст.36, ст.37 ЦПК України та подана на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, на відповідача покладений обов`язок доведення обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні обставини, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

У поданій заяві про відвід відповідачем не наведено та не надано жодного доказу щодо існування обставин, які вказували б наявність у судді Ванівського Ю.М. прямого чи побічного інтересу у даній справі чи викликали реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 ЦПК України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів. За відсутності таких доказів доводи заяви відповідача про відвід судді, яка обгрунтована виключно тим, що племінник відповідача - син позивача ОСОБА_3 є суддею Верховинського районного суду Івано-Франківської області, є неспроможними і не можуть слугувати самостійною і достатньою підставою для відводу судді.

А тому, з урахуванням вищевикладеного вважаю, що заявлений відвід є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю.М. від розгляду цивільної справи № 465/2961/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - П`ята Львівська державна нотаріальна контра, про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Величко О.В.