н/п 2-о/490/259/2023 Справа № 490/9285/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районнийсуд м. Миколаєва в складі:головуючого суддіГуденко О.А., присекретарі ОСОБА_1 ,за участю представника заявника - адвокатки Сидоренко Т.В., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_5 встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокатка Сидоренко Т.В., звернулася до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме бабусею ОСОБА_6 , яка померла13.12.2021 рооку, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що13. ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві померлаСтахорська ОСОБА_7 (бабця заявниці по лінії батька).Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 .

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини заявниця до нотаріальної контори/приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої бабці не зверталася, але на час відкриття спадщини мешкала постійно зі спадкодавцем однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, заявниця прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 .

У серпні 2023 року заявниця звернулася до ОСОБА_8 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за заповітом на майно, яке залишилося після смерті бабці.

Нотаріусом відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_6 .

Роз`ясненням приватного нотаріуса від 11.09.2023 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що заявницею не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявниці рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання заявниці та спадкодавця на час відкриття спадщини.

Заявниці необхідно встановити факт постійного проживання разом з своїм бабцею ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки від цього залежить виникнення особистих прав, зокрема для належного оформлення спадщини, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Одночасно, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Денисової О.О. належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрита після смерті ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 адвокатка Сидоренко Т.В. підтримала заяву та просила задовольнити її.

Заінтересована ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність, заяву ОСОБА_4 , визнає у повному обсязі.

У листопаді 2023 року на адресу суду надійшла від приватного нотаріуса Миколаївського нотаріального округу Денисової О.О. копія спадкової справи за №39/2023, відкритої після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці - адвокатки Сидоренко Т.В., свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 14грудня 2021 року, актовий запис №634.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 ., яка належала їй на праві спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1999, зареєстрованого в КП ММБТІ за реєстровим № 909 від 04.03.1999 року.

Як вбачається із матеріалів справи, крім заявниці ОСОБА_10 є ще спадкоємці після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5 (Зацікавлена особа).

Спір про право між спадкоємцями відсутній.

01.08.2014 року ОСОБА_6 склала заповіт у якому зробила розпорядження стосовно спадкового майна на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений Денисовою О.О.приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 5647.

15 листопада 2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою О.О. заведено спадкову справу № 39/2023 після померлої ОСОБА_6 .

В серпні 2023 року заявниця звернулася до ОСОБА_8 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу з питання оформлення своїх спадкових прав за заповітом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6 (бабця по лінії батька).

Роз`ясненням приватного нотаріуса від 11.09.2023 року заявнице відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що заявницею не надано нотаріусу відомостей про постійне проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду спадкової справи №39/2023 щодо майна ОСОБА_11 вбачається, що інші спадкоємці, крім заявниціта зацікавленої особи спадкоємці першої черги відсутні.

Батько заявниці та зацікавленої особи, син спадкодавця - ОСОБА_12 помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили той факт, що ОСОБА_4 , є онукою по лінії батька - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживала разом з бабкою останні роки її життя та на час смерті останньої, здійснювала за нею догляд та поховання.

Під час розгляду справи, судом не встановлено спору про право.

Згідно ч.1ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Так, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року за № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо.

Судом встановлено, що даний спір не пов`язаний з вирішенням спору про право, тому що у подальшому можливе вирішення права на спадщину. Беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 є онукою для ОСОБА_11 та проживала разом із нею до дня її смерті у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Факт постійного проживання заявника разом з померлою ОСОБА_6 необхідно для того, щоб реалізувати свої спадкові права та успадкування майна померлої, так як іншого шляху для підтвердження факту постійного проживання не має.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту постійного проживання не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому заяву ОСОБА_4 слід задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК УКраїни, судові витрати сплачені при подачі заяви до суду.

На підставі викладеного, керуючисьст. ст. 4, 12, 77-80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївськогоапеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Гуденко