Справа №745/961/23
Провадження №2/745/228/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Понорницької селищної ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.11.2020 року (копія додається).

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся син - ОСОБА_1 , на підставі якої приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу.

Інші спадкоємці, які мали право на спадщину, з відповідною заявою не зверталися.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка належала йому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №759481, виданого Авдіївською сільською радою Сосницького району Чернігівської області 21 вересня 2010 року з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок був побудований ще 1929 року, належав спадкодавцю ОСОБА_3 , та відносився до категорії "садибний будинок", що підтверджується технічним паспортом від 11.10.2023 року, проте свідоцтво про право власності йому не видавалося.

Померлий ОСОБА_3 не встиг за життя зареєструвати своє право власності та отримати будь-який правовстановлюючий документ, що підтверджується довідкою №1022 від 14.09.2023 року та №268 від 27.07.2021 року.

Не була така реєстрація здійснена ні в реєстрі, що діяв до 2013 року, ні в реєстрі, що діє на даний час.

Саме тому, ОСОБА_1 , який був єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом лише на земельну ділянку (копія свідоцтва додається), яка знаходиться під житловим будинком, що є предметом даного спору.

В той же час, приватним нотаріусом Андрюхіною Л.М. було відмолено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується письмовою відмовою №175/02-31 від 05.10.2023 року, копія якої додана до позовної заяви, у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу.

На сьогодні позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на даний житловий будинок у спадкодавця та позивача.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 всудове засідання подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Понорницької селищної ради в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається визнання позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити в зв'язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , відповідно до копії свідоцтва про смерть серіїНОМЕР_1 , (а.с. 7). ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , відповідно до копії свідоцтва по народження серія НОМЕР_2 , (а.с. 8). Відповідно до копії довідки №1022 від 14.09.2023 року Авдіївського старостинського округу №1 житловий будинок в АДРЕСА_2 , належав на праві власності ОСОБА_3 , (а.с. 9). Згідно з копією листа КП "Зодчий" від 27.07.21 року №268 право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_2 , не зареєстровано, (а.с. 10). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцеим майна ОСОБА_6 є його син ОСОБА_1 , (а.с. 11). Відповідно до копії технічного паспорту інвентаризаційна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , становить 97875 грн., (а.с. 13-17). Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов`язкову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвалися згідно з діючим на той час законодавством.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, (а.с. 18). Отже, позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 97875 грн.,за ОСОБА_1 . Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, і зареєстрованим в Мін`юсті 18.02.2002 року за №157/6445, ст. 100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.ст. 12, 13, 206, 263-265, 273 ЦПК України, В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач: Понорницькаселищна рада, місце знаходження:вул. Довженка, буд. 18, в смт. Понорниця Новгород-Сіверського району Чернігівської області, 16220; .

Суддя О.М.Даньков