Справа № 496/4452/21
Провадження № 2/496/223/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з останньої на його користь заборгованість у розмірі 18 468,14 грн. за кредитним договором №б/н від 22.02.2012 року, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 22.02.2012 року.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») на - акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк».

Позичальник ОСОБА_2 при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі,

При укладанні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.

Отже, підписавши заяву, між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договір (ст.1054 ЦК України).

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а позичальнику надано у користування кредитну картку.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 22.02.2012 у розмірі 18468 грн. 14 коп., у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але до матеріалів позову додав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає, просить задовольнити.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 22.02.2012 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приват-Банку. У анкеті-заяві зазначені анкетні дані ОСОБА_2 , тип кредитної картки, яку бажає він оформити після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, бажаний кредитний ліміт та тарифи банку у Анкеті-заяві не зазначені.

У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_2 згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що були надані їй для ознайомлення у письмовому виді.

До позову позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD», тобто витяг має чотири різні види тарифів та не має будь-яких позначок, які б вказували, який саме вид тарифу був обраний ОСОБА_2 та чи взагалі він ознайомився із цими тарифами.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що доданий до позовної заяви, виконаний недержавною мовою та не містить будь-яких позначок, що б вказували на ознайомлення ОСОБА_2 з саме цими за змістом Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку.

21.12.2020 року позивач направив претензію кредитора на адресу Біляївської районної державної нотаріальної контори за вих. №SAMDN0251 від 23.11.2020 року, з проханням включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості.

02.04.2021 року на претензію кредитора державний нотаріус Біляївської районної державної нотаріальної контори Шевченко Ю.А. повідомила про те, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори надійшли з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, за вх. №791/02-14 від 30.03.2021 року, направлено за належністю, вимога кредитора, яка була долучена до спадкової справи №791/2020.

З копії спадкової справи №791 за 2020 рік вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі претензії АТ КБ АТ КБ «Приватбанк» за № SAMDN0251 від 23.11.2020 року.

Відповідно до вказаної спадкової справи, інших спадкоємці відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Проте, АТ КБ «Приватбанк» не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало на праві власності будь-яке рухоме чи нерухоме майно, лише зазначив, що відповідач є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою : АДРЕСА_2 .

Отже, реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21.08.2019 року.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи недоведеність позивачем наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , у межах вартості якого спадкоємці останньої несуть відповідальність перед кредитором, крім того, з урахуванням того, що відповідач по справі не приймала спадкове майно, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову банку до спадкоємця боржника.

За правилами ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник