Справа № 610/64/22
№ 2-о/183/222/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Балаклійська міська рада Харківської області про:

- встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чепіль Балаклійського району Харківської області, в період з травня 2005 року по 06 березня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з указаною заявою.

В обґрунтування заяви, із посиланням на норми ст. 1223, 1258, 1265 ЦК України вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народилася в селі Чепіль Балаклійського району Харківської області. З квітня 2005 року по теперішній час заявник проживає в АДРЕСА_1 . Разом з заявницею за вказаною адресою проживала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За родинними зв`язками ОСОБА_3 доводилася заявниці родичкою по лінії матері, але надати документи, що підтверджують даний факт не вбачається можливим, у зв`язку з тим, що документи, що підтверджують родинні відносини, були втрачені в період Другої Світової війни. Оскільки бабуся постійно хворіла та не мала інших рідних, що могли доглянути її, заявниця почала постійно доглядати за нею, а з травня 2005 року почала постійно проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу вони почали спільно вести господарство, мали спільний бюджет, заявниця надавала моральну та матеріальну допомогу ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 заявниця поховала її за свій рахунок. Встановлення факту постійного проживання заявниці з ОСОБА_3 має для неї суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавці, у зв`язку з тим, що інших спадкоємців немає. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 5,17 га розташованої на території Чепільської сільської ради Харківської області. Вказаний факт підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого громадянці України ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого Чепільською сільською Радою народних депутатів Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 200 від 12 квітня 2002 року.

Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років може бути встановлений лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення з цією заявою. В інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, заявниця не може.

Постановленою суддею Балаклійського районного суду Харківської області ухвалою від 19 січня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

21 березня 2023 року цивільна справа надійшла на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2023 року передана головуючому судді Парфьонову Д. О.

Постановленою суддею ухвалою від 05 червня 2023 року прийнято до провадження цивільну справу, продовжено розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено судове засідання.

Постановленою судом ухвалою від 20 вересня 2023 року витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 . Докази отримано судом 26 жовтня 2023 року. Також в судовому засіданні постановленою судом ухвалою задоволено клопотання представника заявника про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 20 вересня 2023 року допитано свідка у справі ОСОБА_4 та прийнято відмову від допиту свідка ОСОБА_5 у зв`язку з умовами проходження служби останнього.

Представник заявника під час судового розгляду заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Вказав, що заяву подано із посиланням на ст. 1268 ЦК України, спадкодавцем складено заповіт на заявника, яким ОСОБА_3 залишила заявнику все своє майно і заявник просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, оскільки нотаріусом не прийнято заяву заявника через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем та спадкова справа не заведена через відсутність підтвердження факту родинного зв`язку та спільного проживання.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти заяви не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Згідно з копією паспорту громадянки України ОСОБА_2 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Чепіль Балаклійського району Харківської області /а.с.5-6/. Згідно з відміткою в паспорті заявник з 24 травня 2005 року проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 100042, виданого Чепільською сільською Радою народних депутатів Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 200 від 12 квітня 2002 року /а.с. 9/, ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 5,17 га розташованої на території Чепільської сільської ради Харківської області.

05 вересня 2005 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , склала заповіт, посвідчений секретарем Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області та зареєстрований в реєстрі за № 03, згідно з яким заповіла належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та, взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право ОСОБА_2 /а.с.50/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 09 березня 2011 року, виданого Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області /а.с.8/.

З отриманої судом відповіді на постановлену судом ухвалу про надання спадкової справи після смерті ОСОБА_3 убачається, що спадкова справа не заводилася /а.с.65/. Вказане підтверджується і наданою Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру /а.с.64/.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що проживає в АДРЕСА_3 . Як сусідка була знайома зі ОСОБА_3 та заявницею. ОСОБА_3 казала, що окрім заявниці у неї родичів немає. ОСОБА_3 , окрім заявниці ніхто не відвідував. Приблизно з 2005 року ОСОБА_3 переїхала проживати та перевезла свої речі до ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 через стан свого здоров`я. Їй було важко пересуватися. ОСОБА_2 створила для проживання ОСОБА_3 належні умови, відвела окрему кімнату для проживання, доглядала за нею. ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_2 . Коли ОСОБА_3 померла, ОСОБА_2 поховала її.

Вирішуючи заяву суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід ураховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в помешканні, у якому зареєстрована ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Ураховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне заявнику для реалізації права на спадкування за заповітом, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне цю заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд ураховує, що за отриманою судом заявою заявник просила встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем в період з травня 2005 року по 06 березня 2011 року. Однак, як у судовому засіданні так і при дослідженні матеріалів справи встановлено, що обставини, які-б зумовлювали виникнення питання щодо права спадкоємства за законом в порядку четвертої черги спадкоємства (ст. 1264 ЦК України) щодо заявника відсутні, оскільки за положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відтак, за умови наявності заповіту, складеного померлою на ім`я заявника, у останньої існують перешкоди для реалізації своїх спадкових прав, пов`язані із не визнанням державним органом в особі нотаріуса факту прийняття спадщини заявником внаслідок проживання її з померлою на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), а не факту належності спадкоємця до конкретної черги спадкоємців за законом.

За таких обставин, керуючись положеннями статті п`ятої Цивільного процесуального кодексу України (ефективність захисту судом прав, свобод та інтересів фізичних осіб у спосіб, визначений законом) та з урахуванням правових підстав заяви, на яких наголосив представник у судовому засіданні суд вважає за необхідне застосувати саме такий спосіб захисту невизнаного права, як встановлення факту постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 5, 12, 77-82, 141-142, 206, 258, 259, 264-265, 268, 294, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено та підписано 01 грудня 2023 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Балаклійська міська рада Харківської області, ; місцезнаходження за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 18.

Суддя Д. О. Парфьонов