Справа № 317/3475/21
№ 2/317/45/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.

при секретарі - Дмитрієвій І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні у м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , уточнивши позовні вимоги, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт за умовами якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало б на день її смерті і на що вона за законом мала право вона заповідала ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Відповідачка по справі ОСОБА_2 є донькою позивача та онукою померлої ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки зі спадкодавицею однією сім`єю проживала з часу свого народження з 1997 року, а зареєстрована була із бабусею за однією адресою - АДРЕСА_1 , - з 20.09.2007 року до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1 , площею 0,088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. На час смерті мати позивача проживала та була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 . З 1997 року по день смерті ОСОБА_3 позивач та його родина проживали разом із спадкодавицею, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, що підтверджується спільною реєстрацією дружини позивача - ОСОБА_4 , яка з 20 вересня 1997 року зареєстрована в належному ОСОБА_3 житловому будинку за адресою - АДРЕСА_1 , а також фактом спільної реєстрації дочки позивача (відповідачки за даним позовом) ОСОБА_2 із бабусею ОСОБА_3 з 20 вересня 2007 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач цей час фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю родиною та мамою, але за даною адресою зареєстрований на час смерті матері не був, а був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті позивач зі своєю сім`єю продовжує проживати в цьому житловому будинку, сплачувати комунальні послуги. Однак, оскільки факт постійного проживання разом із спадкодавицею повинен бути підтверджений рішенням суду, а постановою приватного нотаріуса Карташової Т.М., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок не надання доказів факту прийняття спадщини, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Позивач просить суд встановити факт постійного його проживання однією сім`єю на момент відкриття спадщини разом з матір`ю, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_1 , площею 0,088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив суд залишити позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку, без розгляду, а в частині встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник позивача - адвокат Дем`янова В.Є. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій зазначила,що 31.08.2022 р. було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивач просив суд встановити факт, що має юридичне значення. Крім того, просила суд залишити позовні вимоги в частині визнання права власності на земельну ділянку, без розгляду, а в частині встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій проти задоволення позову не заперечувала, зазначила про факт проживання ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 , просила розглянути справу за її відсутності.

Третя особа - представник територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без участі третьої особи та ухвалити рішення відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснює.

Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутністю сторін та представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 08.11.2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис №1331.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 , виданим 17.06.1969 року Ленінським р/б ЗАГС м. Запоріжжя, на підставі актового запису № 771 від 17.06.1969 року, в якому в графі «мати» зазначена « ОСОБА_3 ».

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, за умовами якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належало б на день її смерті і на що вона за законом мала право вона заповідала ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом, який був складений 21 червня 2002 року та посвідчено ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, за р.№ 56, який не скасований і не змінений.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого 01.06.1996 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківській рай.адміністрації м.Запоріжжя, ОСОБА_1 01.06.1996 р. зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 19.06.1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького р-ну м.Запоріжжя, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 10 квітня 2002 року ОСОБА_7 , державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори, р.№ 1 -642, технічного паспорту на зазначений житловий будинок та земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1 , площею 0.088 гектарів для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала померлій на праві приватної власності на землю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 08 липня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Наталівської сільської Ради народних депутатів № 131 від 04 липня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 503.

Згідно звіту про оцінку ринкової вартості житлового будинку, який розташований за адресою: - АДРЕСА_1 від 12.08.2021 р., вартість житлового будинку складає 103884,00 грн.

Відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2023 р., позовні вимоги в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку, були залишені без розгляду, за заявою позивача та його представника.

На підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21.03.2016 №115 вулицю Жовтнева села Лежине Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області було перейменовано на вулицю Козацька.

На час смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Степненської сільської ради Запорізького району Запорізького району Запорізької області №1245 від 27.08.2021 р. та №12 від 10.01.2022 р. Згідно зазначеною довідки, разом із ОСОБА_3 з дня народження по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали ОСОБА_4 (невістка) та ОСОБА_2 (онука).

Згідно копії спадкової справи №136/2021 від 09.08.2021 р., заведеної приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. від 28.09.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на власність за заповітом, оскільки спадкомцем не надано доказів фактичного прийняття спадщини, а саме постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення даного факту.

Враховуючи, що на час смерті мати позивача була зареєстрована в спірному житловому будинку АДРЕСА_1 , а позивач зареєстрований за адресою - АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не може підтвердити факт їхнього спільного з ОСОБА_3 проживання в позасудовому порядку.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України, серії НОМЕР_5 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області від 10.02.2000 г., виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування відбувається за законом або за заповітом.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства .

Сім`я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо.

Встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення та дозволяє йому реалізувати право на оформлення спадщини.

Ст. 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Положення ч.1 п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України визначають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Частиною 6 статі 294 ЦПК України визначено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначений перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. При цьому частина 2 вказаної статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Від визначення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, залежить виникнення його права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 мами ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснення свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , за вказаною адресою він мешкає з 1968 року. По сусідству з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_10 , який проживав разом із матір`ю ОСОБА_11 , жінкою ОСОБА_12 та донькою ОСОБА_13 . У 2019 році матір ОСОБА_14 померла. ОСОБА_15 за вказаною адресою мешкає з народження. Підтвердив, що ОСОБА_15 постійно живе за зазначеною адресою, про те, що він прописаний за іншою адресою, свідку нічого не відомо.

Тобто, факт постійного проживання позивача зі спадкодавицею - ОСОБА_3 однією сім`єю з 1997 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, підтверджений матеріалами справи та письмовим поясненням свідка ОСОБА_9 .

Встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення та дозволяє йому реалізувати право на оформлення спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки викладені факти знайшли своє підтвердження при розгляді справи, тому суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивача з його матір`ю ОСОБА_3 та визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,80,81,89,200,259, 263-265,273,315 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1264,1268,1225 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент відкриття спадщини за адресою- АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: - АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок за адресою : - АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 23.05.2023 року

Суддя : О.М. Ачкасов