Справа № 603/199/23
Провадження №2/603/91/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада) про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,6678 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лазарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0552, згідно державного акта на право власності на землю серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що підлягає спадкуванню. З огляду на зазначене, просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача разом із позовом подав клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили явку представника у судове засідання, у відзиві на позовну заяву просять розглядати справу без їхньої участі, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджуються.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Судом встановлено такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.06.1975 року матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказано ОСОБА_2 .

Як убачається з фотокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року, ОСОБА_3 , яка проживала у с. Низьколизи Монастириського району, належала земельна ділянка площею 0,67 га, розташована на території Лазарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0552.

Належність ОСОБА_3 державного акта на право власності на землю серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року також підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.20-3387/2-22 від 20.12.2022 року та долученою до неї фотокопією книги записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю громадянам с. Низьколизи на території Лазарівської сільської ради за рахунок земель с. с. «Маяк» Монастириського району Тернопільської області.

Внесення даних вищевказаної земельної ділянки до Державного земельного кадастру підтверджується долученою до матеріалів справи копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 01.03.2023 року, згідно якого земельній ділянці, що належала ОСОБА_3 згідно державного акта серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року, присвоєно кадастровий номер :01:001:0552.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення в районній редакції газети «Вісті Придністров`я» (редакція від 11.05.2023 року).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.04.2010 року.

Судом установлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 014871 від 16.05.2003 року ім`я матері позивача зазначено як ОСОБА_4 , а у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 01.04.2010 року як ОСОБА_5 .

Як убачається з долучених до матеріалів справи фотокопій погосподарської книги, особовий рахунок № НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала у с. Низьколизи. Разом з нею були зареєстровані та проживали її невістка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онуки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що також підтверджується довідкою № 465 від 03.05.2023 року, виданою старостою с. Лядське та с. Низьколизи.

На момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з нею проживав її син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 361 від 18.08.2022 року, виданою старостою с. Лядське та с. Низьколизи.

За життя ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений 17.05.1995 року секретарем Лазарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області, зареєстровано в реєстрі за № 12, згідно якого ОСОБА_2 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Низьколизи, ОСОБА_1 .

Згідно відповіді державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 202/01-16 від 12.05.2023 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкової справи не заведено.

Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 90/02-3 від 28.04.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,67 га згідно державного акта на право власності на землю серії ТР № 014871, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лазарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

У силу ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що матері позивача ОСОБА_2 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 014871 належала земельна ділянка площею 0,6678 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лазарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, кадастровий номер :01:001:0552. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом, спадщину прийняв. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину - відсутні.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218, 1225, 1261, 1269, 1296 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 0,6678 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лазарівської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 014871, кадастровий номер :01:001:0552.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Монастириська міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Тернопільської області, .

Повний текст рішення складено 01.06.2023 року.

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова