Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/911/23
Номер проведження 2/508/318/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участю секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 508/911/23 за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № від 20.01.2020 року, суд

установив:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 20.01.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 66 665, 00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, визначений в договорі. Підписавши кредитний договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитного договору, викладеними в паспорті кредиту, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК "эЦФР"эээ», з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи з обраних нею умов кредитування, а також зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредиту та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Зазначає, що 21.01.2020 року права вимоги за вказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК», на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, дана інформація відома боржнику. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит у встановленому договором розмірі. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, внаслідок чого станом на 18.08.2023 року виникла заборгованість, яка становить 93 318, 57 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 12.09.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

20.11.2023 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на позов, відповідно до яких остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно між нею та вказаним товариством було укладено кредитний договір № від 20.01.2020 року щодо надання її грошових коштів у розмірі 66 665, 00 грн. Вказані грошові кошти позивачу були перераховані на банківську карту. Зокрема, ОСОБА_1 приймались заходи щодо сплачення вказаних грошових коштів, однак складні життєві та соціально-економічні обставини не надали такої можливості своєчасно сплачувати дані кошти. Зазначає, що пункт 1.3 вказаного кредитного договору, встановлює плату за користування кредитом, а також в паспорті кредиту, що невід`ємною частиною договору, встановлюються щомісячні проценти. Отже, кредитодавець встановив подвійну плату за користуванням кредиту. При цьому у тексті договору не визначено, за яку саме послугу банк встановив щомісячну комісію, тому після 16.10.2021 року відповідач не повинна сплачувати комісію банку (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у справі № 641/11984/15-ц від 19.08.2020 року). Посилається на положення частини 1-5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній на час укладення кредитного договору), за якою продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є не справедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Таким чином, оскільки відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги, перелік яких відсутній у договорі, а отримання інформації щодо кредиту безоплатна, відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», вказана частина кредитного договору є несправедливою та підлягає визнанню недійсною (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у справі № 583/3343/19 від 01.04.2020 року). Водночас, у даному кредитному договорі відсутнє право дострокової вимоги. Позивач вважає, що таке право є закономірністю. Однак, ОСОБА_1 такі правила не підписувала та не була з ними ознайомлена. Звертає увагу, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Будь який документ чи інформація, розміщена на сайті банку не має наперед визначеної юридичної сили (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17). Правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Будь-яка інформація, що викладається на сайті та виражається у формі роздруківки не може бути належним доказом, оскільки банк має право в односторонньому порядку вносити зміни в текст, що зазначено у постанові №175/4576/14-ц Верховного Суду України. Оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Судові засідання від 10.10.2023 року, 01.11.2023 року, були відкладені у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю доказів належного повідомлення останньої про їх час та місце.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року було запропоновано позивачу надати відомості про те, на яку суму заборгованості, за який період та у якому розмірі нараховано відсотки (річні та місячні) за кредитним договором № від 20.01.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 , із наданням підтверджуючих це матеріалів.

05.12.2023 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої остання зазначила, що зважаючи на конкретність і визначеність позовних вимог та їх належного обґрунтування у встановлений законом спосіб, доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Так, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначила, що кредитний договір № від 20.01.2020 року є таким, що не відповідає чинному законодавству України, а тому у AT «ТАСКОМБАНК» немає права вимагати стягнення кредитної заборгованості, річних та щомісячних процентів, так як вважає, що це є подвійна плата, зокрема, в обґрунтування відсутності у позивача підстав для стягнення процентів, відповідач зауважила, що AT «ТСКОМБАНК» не надано доказів, що паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», що розміщені на сайті на момент отримання ОСОБА_1 кредитних коштів містили умови, а також щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Проте, AT «ТАСКОМБАНК» звертає увагу, що при видачі ТОВ «ФК «ЦФР» кредитних коштів у розмірі 66 665,00 грн. ОСОБА_1 підписала кредитний договір № від 20.01.2020 року, паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4484270 від 20.01.2020 року та заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР». Вказані документи, в тому числі і паспорт кредиту, не розміщенні на сайті фінансової компанії та остання не ознайомлювався з ними на сайті фінансової компанії, а укладені та підписані сторонами безпосередньо. У кредитному договорі № від 20.01.2020 року зазначена сума видачі кредитних коштів, строк кредитування, а також те, що проценти за користування кредитними коштами передбачені п.1.2 договору та паспортом кредиту № 4484270, що є невід`ємною частиною кредитного договору. Також зазначено, що умови видачі кредитних коштів викладені в паспорті кредиту та умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» і саме умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» за посиланням «http://kreditmarket.ua». Крім того, в даному кредитному договорі та паспорті кредиту, що підписані сторонами ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 міститься інформація про суму кредиту, строк видачі кредитних коштів, розмір процентів, пені, тощо. При цьому, у вказаному паспорті кредиту міститься чітко визначена щомісячна сума, яка підлягає сплаті позичальником з розбивкою на тіло, щорічні проценти, щомісячні проценти, тобто умови кредитування складені таким чином, що не потребують спеціальних знань в області економіки та права, є доступно роз`ясненими, а графік платежів побудований на простому розрахунку суми кредиту з щомісячною оплатою, у якому по окремим категоріям розписано оплату за користування кредитом, загальний щомісячний платіж та його складові. До того ж, відповідно до даного кредитного договору позичальник власноручним підписом підтверджує, що вона ознайомилася із кредитним договором до його укладення і згодна із усіма його умовами; свій примірник даного кредитного договору вона отримала, з умовами отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР», що розміщені на сайті «http://kreditmarket.ua» ознайомилася та до яких приєднується, підписавши кредитний договір. Таким чином, при укладенні цього кредитного договору було дотримано усіх вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» відносно обов`язку повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем усіх суттєвих умов договору. Щодо дострокового стягнення коштів, згідно п.5.8 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК ЦФР», редакція від 18.09.2019 року, та паспорту кредиту датою закінчення договору є 18.01.2023 року, тобто строк звернення до суду за захистом свого порушеного права настав. Наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що передбачено нормами ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України. Щодо виписок, згідно яких заборгованість обліковується, як комісія, відповідно наданих АТ «ТАСКОМБАНК» виписок вбачається, що заборгованість за щомісячними відсотками (в т.ч. прострочена) була оприбуткована у балансі AT «ТАСКОМБАНК», як правонаступника ТОВ «ФК «ЦФР», у розмірі, що виступлений на підставі договору про відступлення прав вимоги № № ТАСЦФР-10-2016 21.01.2020 року, а саме заборгованості за щомісячними процентами у розмірі 57, 47 грн., однак оприбуткована, як комісія по вказаному кредитному договорі. Щомісячні проценти розраховані за місячний період нарахування у чітко визначеній, незмінній сумі 1666, 63 грн., і саме така сума обліковується щомісячно в балансі AT «ТАСКОМБАНК» згідно наданих виписок, що наявні в матеріалах справи. Відтак комісії не передбачені кредитним договором та позивачем не стягуються. Представник позивача зазначає, що інші зазначені відповідачем у відзиві обставини, крім вищеописаних тверджень, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Жодних доказів аналогічного характеру, що містили б конкретні аргументаційні відомості ОСОБА_1 не надано, зазначений в позовній заяві розмір боргу не спростований. Доводи відзиву про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, оскільки на його спростування відповідач не надав власного розрахунку.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, заявою просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, заявою від 22.11.2023 року просила розглянути справу без її участі у зв`язку з сімейними обставинами. Також, просить прийняти подані нею заперечення до уваги та відмовити у вимогах позивача.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено договір, шляхом підписання останньою заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг, кредитного договору, а також паспорту кредиту.

В даному кредитному договорі зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною договору. Окрім того, позичальник ознайомилась до укладення цього договору та приєдналась підписавши цей договір, з усіма іншими умовами кредитного договору, викладених в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК "эЦФР"эээ».

Отже, відповідно до паспорту кредиту № 4484270, який є невід`ємною частиною договору, відповідач отримала кредит шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі 66 665, 00 грн. на наступних умовах, а саме строк користування 36 місяців, річні проценти 12 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2, 50 % від суми кредиту, загальні витрати за кредитом у розмірі 75 030, 29 грн., орієнтовна вартість кредиту позичальника за весь строк користування кредитом у розмірі 139 670, 29 грн., реальна річна процентна ставка 74, 04 %.

За прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язана сплатити кредитодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення. Пеня за прострочення грошових зобов`язань нараховується за кожний день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог, передбаченої цими умовами. У разі тривалого прострочення позичальником виконання своїх грошових зобов`язань за кредитним договором позичальник за кожний платіжний період (період між граничними термінами), протягом якого було допущено зазначене прострочення, сплачує кредитодавцю штраф в такому розмірі: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100, 00 грн.; від 31 до 60 днів включно 150, 00 грн.; від 61 до 90 днів 250, 00 грн.; понад 90 днів 350, 00 грн. Перше нарахування штрафу відбувається на 7 календарний день прострочення, а всі наступні нарахування штрафу відбуваються на наступний робочий день після граничного терміну. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальнику на підставі кредитного договору, не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за таким договором, та не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно наданого розрахунку, станом на 18.08.2023 року кредитна заборгованість становить 93 318, 57 грн., яка складається з 58 705, 53 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі прострочена, 9 018, 36 грн. заборгованість за річними процентами в тому числі прострочена, 25 594, 68 грн. заборгованість за щомісячними процентами в тому числі прострочена.

20.01.2020 року на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передало право вимоги за договором № від 20.01.2020 року позивачу акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК», із чим ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порядку ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054, за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі ст. ст. 625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № від 20.01.2020 року, внаслідок чого станом на 18.08.2023 року кредитна заборгованість становить 93 318, 57 грн., яка складається з 58 705, 53 грн. заборгованість за тілом кредиту в тому числі прострочена, 9 018, 36 грн. заборгованість за річними процентами в тому числі прострочена, 25 594, 68 грн. заборгованість за щомісячними процентами в тому числі прострочена, дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача

Посилання відповідача на те, що позивач просить достроково стягнути кредитну заборгованість із подвійною платою за наданий кредит, що не передбачено умовами договору, суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Зі змісту кредитного договору № від 20.01.2020 року вбачається, що кредит було видано на 36 місяців на умовах, в тому числі визначених у паспорті кредиту № 4484270, відповідно до якого було визначено помісячно графік платежів та суму повернення кредиту, котра складається із сум повернення кредиту, річних процентів та щомісячних процентів. Днем повернення останньої частини кредиту визначено 18.01.2023 року.

Отже, судом встановлено, що строк повернення кредиту настав, кредитна заборгованість визначена відповідно до умов кредитування, із якими ОСОБА_1 була ознайомлена під особистий підпис, при цьому нарахування річних та щомісячних відсотків було здійснено по вересень 2021 року, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.28), а загальна сума заборгованості визначена із врахуванням здійснених відповідачем оплат по кредиту.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 684, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» кредитну заборгованість у розмірі 93 318, 57 грн. (дев`яносто три тисячі триста вісімнадцять гривень п`ятдесят сім копійок), а також судові витрати у розмірі 2 684, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», 01032 м.Київ вул.С.Петлюри, 30, .

Представник позивача Астаф`єва Іванна Віталіївна, 01032 м.Київ вул.С.Петлюри, 30, РНОКПП та паспортні дані невідомі.

Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА