Справа № 523/2287/23
Провадження №2/523/2166/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" листопада 2023 р. м. Одеса Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
секретар судового засідання - Томілко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
До Суворовського районного суду м. Одеси звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Тирасполь Республіки Молдова, батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Позов мотивується тим, що 07 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням мирового судді у м. Москва, від 06 березня 2017 року, шлюб - розірвано. З того часу і відповідач бачила дітей 4 рази, востаннє восени 2021 року. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки та сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітей загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання їх освіти - створились умови, які шкодять інтересам дітей.
Посилаючись на те, що відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, в свою чергу позивач всі питання щодо виховання вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, діти знаходяться на повному утриманні позивача та проживають разом з ним, просив задовольнити позовні вимоги .
Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Так, з позовної заяви вбачається, що місцем перебування відповідача є АДРЕСА_1 , РФ. Враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з РФ, що унеможливлює надсилання даної документів по справі на адресу відповідача, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання у даній справі, виклик відповідача здійснювався шляхом оголошення на сайті суворовського районного суду м. Одеси.
Представник третьої особи Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Справу розглянути у відсутність представника органу опіки та піклування та прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено:
Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження перекладених з російської на українську мову (а.с.7-9, 10-12).
Рішенням мирового судді в м. Москва, судова дільниця № 249, від 06 березня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , розірвано (а.с.13-16).

Згідно довідок виданих директором Одеської початкової шкоди №133 Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , навчаються в початковій школі (а.с.21,22).

Відповідно до довідок про участь батьків учнів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у шкільному житті, вбачається, що дітей виховує батько - ОСОБА_1 . Він відповідально ставиться до виховання та навчання дітей. Батько дітей приділяє належну увагу вихованню та всебічному розвитку дітей. Прислуховується та намагається виконувати рекомендації педагогів, регулярно відвідує батьківські збори, приймає активну участь у житті класу та виховного закладу. Мати дітей контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дітей до школи приводять і забирають батько або бабуся. На виклики до школи приходить теж тільки вони (а.с.23, 24)

Докази перешкоджання позивачем у спілкуванні з дітьми відповідачу - вісутні.

Згідно висновку Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, встановлено доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 54-56).

Право позивача звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбачено ст.165 СК України.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частина 2 ст.59 Закону України «Про освіту» на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов`язки. З аналізу змісту норми закону (п.2 ч.1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько (мати) не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав такі роз`яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Виходячи з інтересів дітей, обставин, що були встановлені під час розгляду справи, а саме що перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, медичний догляд та лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача від виховання дітей та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підлягають задоволенню.

Витрати по справі позивач просив віднести за його рахунок, отже останні не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повний текст рішення складено 02.11.2023 року.

Суддя