Провадження № 2-з/734/20/23 Справа № 734/5642/23
У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Проценко М.А.,

розглянувши заяву в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області Сороки С. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області Сороки С. в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області Сорока С. звернувся в Козелецький районний суд Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (про визнання недійсними наказів, реєстрації прав власності на земельні ділянки).

Із позовною заявою до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла заява про забезпечення позову. У змісті цієї заяви в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сорока С. просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку ОСОБА_3 площею 0.15 га, кадастровий номер :21:309:0014, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку за нею зареєстроване 25 квітня 2023 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також із інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8)зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9)арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10)іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони іншим особам здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосовувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

З викладеного вбачається, що адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний із предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову, подана в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Сорокою С., є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Враховуючи предмет позову і спірні правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку, площею 0.15 га, кадастровий номер :21:309:0014, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку за ОСОБА_4 зареєстроване 25 квітня 2023 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220).

Накладення арешту на вказану земельну ділянку не є позбавленням права власності на неї відповідача ОСОБА_3 . Накладення арешту на вказану земельну ділянку є виправданим, а рішення про накладення арешту є таким, що підтримує справедливу рівновагу між загальним інтересом відповідачів та захистом прав позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151 і 153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області Сороки С. про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0.15 га, кадастровий номер :21:309:0014, цільве призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, право власності на яку за ОСОБА_4 зареєстроване 25 квітня 2023 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220).

Копію ухвали направити сторонам - для відома, до Відділу надання адміністративних послуг Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області для виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від оскарження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Суддя