Справа № 299/707/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.

за участю секретаря ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 299/707/20 за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії, за апеляційними скаргами Виноградівської міської ради Закарпатської області та Фермерського господарства «Колос» на заочне рішення Виноградівського районного суду від 11 грудня 2020 року, головуючий суддя Кашуба А.В., -

встановив:

12.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Виноградівської міської ради мотивуючи таким.

Позивачка з 1977 року проживає та зареєстрована у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 і після смерті чоловіка є її єдиним наймачем. Загальна площа квартири становить 45,0 кв. м, житлова площа 18,2 кв. м.

Правовий статус позивачки як наймача квартири підтверджується рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2013 у справі № 703/4114/12 та актом від 17.09.2018 комісії, створеної за розпорядженням Виноградівського міського голови від 05.09.2018 № 105.

Іншого житла позивачка не має.

10.10.2018 позивачка подала керівнику органу приватизації голові Виноградівської міської ради заяву щодо оформлення передачі їй найманої квартири у приватну власність, до заяви додала всі необхідні для її розгляду документи.

Листом від 09.11.2018 № 02-9/1692 Виноградівська міська рада відмовила їй у приватизації квартири, оскільки квартира не належить до власності територіальної громади міста.

Така позиція міської ради створює позивачці перешкоди у приватизації винайманої квартири з 1996 року, з часу, коли був приватизований радгосп «8 Березня», у повному господарському віданні якого перебував державний житловий фонд, який у силу абз. 2 п. 9 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» став власністю територіальної громади міста Виноградова. Після зміни форми власності радгоспу «8 Березня» і перетворення його на колективне сільськогосподарське підприємство договори найму жилих приміщень із наймачами не переоформлялися.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_2 належить до комунальної власності Виноградівської міської ради.

Неодноразові звернення позивачки та інших наймачів квартир у будинку до Виноградівської міської ради з приводу приватизації квартир результату не дали.

Таким чином, позивачка проживає в квартирі на законних підставах відповідно до ст.ст. 64, 65, 103, 106 ЖК України та ст. 29 ЦК України.

27.10.2015 на замовлення Виноградівської міської ради виготовлено технічний паспорт на одноповерховий триквартирний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 .

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.01.2020 установлено, хоча Виноградівська міська рада і не здійснила оформлення права комунальної власності на вищевказаний будинок, проте, є власником будинку, який належить до житлового фонду.

Посилаючись на ці обставини, діючи з метою реалізації свого права на одержання у власність квартири в порядку приватизації державного житлового фонду, що порушується відповідачем Виноградівською міською радою, відповідно до положень ст. 47 Конституції України, ст.ст. 3, 5, 6, 8, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 16, 345 ЦК України, ст. 4 ЖК України, інших норм законодавства, позивачка ОСОБА_1 просила:

визнати за нею право на приватизацію належної до комунальної власності територіальної громади міста Виноградова однокімнатної квартири АДРЕСА_3 ;

зобов`язати Виноградівську міську раду провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Судові витати позивачка просила покласти на відповідача.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду від 11.12.2020 позов задоволено:

визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право на приватизацію належної до комунальної власності територіальної громади м. Виноградова однокімнатної квартири АДРЕСА_3 ;

зобов`язано Виноградівську міську раду Закарпатської області провести приватизацію однокімнатної квартири АДРЕСА_3 ;

стягнуто з Виноградівської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 1681,60 грн та витрати на представництво та правову допомогу в розмірі 29700,00 грн.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 24.03.2021 заяву відповідача Виноградівської міської ради Закарпатської області про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності, з того, що житловий будинок АДРЕСА_2 , в якому розташована квартира АДРЕСА_4 , у силу імперативних норм закону мусила під час приватизації державного житлового фонду перейти у власність територіальної громади міста Виноградова, ФГ «Колос» повинно було передати квартиру до комунальної власності Виноградівської міської ради, тому квартира є належним об`єктом приватизації державного житлового фонду, позивачка має право на приватизацію квартири, в чому відповідно до закону їй не може бути відмовлено.

Відповідач Виноградівська міська рада Закарпатської області оскаржила рішення суду як незаконне та необґрунтоване. Доводи скарги зводяться до такого.

Позивачка безпідставно та передчасно звернула свої вимоги до Виноградівської міської ради, оскільки квартира, право на приватизацію якої є предметом позову, знаходиться в будинку, що не належить до комунальної власності і право на який зареєстровано за СФГ «Колос». Наразі судом ще розглядається справа № 907/860/17 за позовом Виноградівської міської ради до СФГ «Колос» про скасування запису про державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за СФГ «Колос».

Тому відповідач, оскільки не є власником будинку і квартири, не вправі розпоряджатися цим майном, у тому числі, не вправі приймати рішення про його приватизацію.

Власне відповідач не заперечує проти прийняття будинку до комунальної власності та проти права позивачки на приватизацію квартири, а заперечує проти зобов`язання його до вирішення справи № 907/860/17 проводити її приватизацію, позаяк зараз існують суперечності між заявленими та зареєстрованими правами на житловий будинок, у якому розташована квартира.

Отже, Виноградівська міська рада не порушувала прав позивачки.

Крім того, позивачка заявила до стягнення витрати на оплату правничої допомоги в надмірній та необґрунтованій сумі 29700,00 грн. Так, розгляд даної справи розпочався у 2020 році, тоді як витрати на правничу допомогу позивака обґрунтовує платіжними документами за 2017-2019 рр., для врахування яких у розрахунках немає підстав.

Сторона просить зупинити дію заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020 до вирішення справи № 907/860/17, скасувати оскаржене заочне рішення суду в частині зобов`язання вчинити дії та сплати судових витрат.

Заочне рішення суду першої інстанції оскаржило і ФГ «Колос» у порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України як особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Наводить у скарзі такі доводи.

ФГ «Колос» є добросовісним набувачем і власником житлового будинку АДРЕСА_2 , його право власності на це нерухоме майно зареєстроване. Отже, будинок не перебуває ані в державній, ані в комунальній власності, тому приватизація квартир у ньому в порядку приватизації державного або комунального житлового фонду неможлива.

Рішення Виноградівського районного суду від 11.08.2016 у справі № 299/1923/16, яким було вирішено передати вказаний будинок до комунальної власності Виноградівської міської ради, наразі скасоване за нововиявленими обставинами. Будинок не передавався Виноградівській міській раді, жодні права ради на нього не реєструвалися.

Достовірно знаючи про належність будинку ФГ «Колос» сторони та суд першої інстанції не залучили ФГ «Колос» до участі в справі.

Про існування рішення суду, що оскаржується, апелянт випадково дізнався з касаційної скарги ОСОБА_2 від 04.08.2022 у справі № 299/883/19, копію рішення апелянт отримав 23.09.2022.

Таким чином, суд першої інстанції задовольнивши позов ОСОБА_1 вирішив питання про цивільні права та обов`язки ФГ «Колос», оскільки визнав за позивачкою право на приватизацію квартири, яка належить апелянту.

Окрім цього, сам по собі факт проживання ОСОБА_1 у квартирі на умовах найму не дає їй право на приватизацію квартири.

Право власності апелянта на нерухоме майно набуте правомірно ще в процедурі реформування колишнього КСГП «8 Березня» і підлягає захисту.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в позові.

ФГ «Колос» подало також заяву про поворот виконання заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020, ухваленого в цій справі, умотивовану тим, що на підставі цього рішення та діючи на його виконання Виконавчий комітет Виноградівської міської ради прийняв 23.08.2022 рішення № 198, яким задовольнив прохання ОСОБА_1 і передав їй у порядку приватизації державного житлового фонду у власність квартиру АДРЕСА_1 та видав 25.08.2022 Свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 .

Утім, станом на 26.01.2023 державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на квартиру не проведена.

Тому в разі скасування заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020 фермерське господарство просить вирішити питання повороту його виконання шляхом визнання незаконним і скасування рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 23.08.2022 № 198 «Про приватизацію державного житлового фонду» та Свідоцтва про право власності від 25.08.2022 № 2220, виданого ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ФГ «Колос» Терека Я.Т., який апеляцію фермерського господарства підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст. 4 ч. 1, ст. 19 ч. 1 ЦПК України), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію. Особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України (тут і далі норми матеріального права в редакції, що була чинною на час виникнення відповідних юридичних фактів), ст. 12 ч.ч. 1, 4, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); особа зобов`язана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, включно з тими, які власне обґрунтовують як право на пред`явлення вимог (право на позов), так і право на пред`явлення позову до конкретного відповідача (відповідачів) та обов`язок такого відповідача (відповідачів) відповідати за пред`явленими вимогами; предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).

Право позивача вимагати з передбачених законом підстав задоволення позову і, відповідно, право відповідача на захист від позову можуть бути належно реалізовані сторонами за умови пред`явлення конкретних, чітко сформульованих вимог, що не допускають множинного тлумачення, припущень ані щодо власне самих вимог, ані щодо підстав, якими вони обґрунтовуються, ані щодо відповідача, до якого вони пред`явлені.

Сторонами у справах позовного провадження є позивач особа, яка вважає, що її право порушене і яка пред`явила вимогу про захист порушеного права, і відповідач особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом (ст. 42 ч. 1, ст.ст. 48, 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, який розглядає справу в межах пред`явлених позивачем вимог і з наведених ним підстав, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного розгляду справи суд не вправі за відсутності для того належних підстав змінювати склад позивачів, відповідачів у справі, зміни у складі учасників процесу допустимі лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, якщо таке має місце після ухвалення рішення судом першої інстанції (ст. 23 ч. 1, ст. 24 ч. 1, ст. 55 ч. 1, ст. 56 ч.ч. 2, 3, 6, ст.ст. 351, 352, ст. 365 ч. 1 п. 1, ст. 368 ч. 1 ЦПК України).

Таким чином, по захист своїх порушених прав може до суду звернутися саме особа, права якої порушені, і може це зробити не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі належного позивача (позивачів) відповідає обов`язок належного відповідача (відповідачів) усунути порушення права.

Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності пред`явлених до належного відповідача (відповідачів) вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Апелянт, подаючи в порядку ст. 352 ч. 1 ЦПК України скаргу, повинен довести наявність у нього права на її подання, наявність фактів і обставин, що свідчать про вирішення судом питання саме про його права і обов`язки, про порушення рішенням суду, ухваленим без залучення до участі в справі апелянта, його законних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України, апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, водночас апеляційний суд не зв`язаний доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ставлячи питання про визнання за нею права на приватизацію належної до комунальної власності територіальної громади міста Виноградова однокімнатної квартири АДРЕСА_3 та зобов`язання Виноградівської міської ради провести приватизацію цієї квартири, позивачка ОСОБА_1 виходила з того, що як наймач квартири має право на її приватизацію в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та іншими нормами законодавства, що не визнається відповідачем Виноградівською міською радою.

З матеріалів справи, з урахуванням документів, що надійшли у зв`язку з апеляційним розглядом справи, вбачається таке.

У АДРЕСА_2 розташований будинок із трьома квартирами, в яких, зокрема, проживають: квартира АДРЕСА_4 ОСОБА_1 ; квартира АДРЕСА_5 ОСОБА_2 ; квартира АДРЕСА_6 ОСОБА_3 (а.с. 14, 16 т. 1 та ін.).

Згідно з відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_1 зареєстрована з 16.02.1977 у будинку АДРЕСА_2 без зазначення квартири, у справі наявні дані про внесення сім`єю ОСОБА_4 у 1982-1989 рр. плати за квартиру та комунальні послуги без зазначення номера квартири та особового рахунку (а.с. 10, 76-80 т. 1).

Технічним паспортом на 3-квартирний житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленим 27.10.2015, зафіксовано, що будинок складається з трьох квартир: АДРЕСА_4 загальною площею 45,0 кв. м, житловою 18,2 кв. м; № 2 загальною площею 43,1 кв. м, житловою 25,0 кв. м; № 3 загальною площею 74,4 кв. м, житловою 50,3 кв. м; загальна площа будинку в цілому 176,2 кв. м, житлова площа будинку в цілому 93,5 кв. м; до будинку належать господарські будівлі та споруди; рік побудови будинку 1960, період побудови господарських будівель і споруд з 1960 року по 1995 рік (а.с. 19-21 т. 1).

За даними КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» первинна інвентаризація житлового будинку АДРЕСА_2 була проведена у серпні 1969 року (а.с. 14 т. 1).

Згідно з відомостями, зазначеними в листі Виробничого управління житлово-комунального господарства Виноградівської міської ради від 13.03.2017 № 59, житловий будинок АДРЕСА_2 на балансі Виноградівського ВУЖКГ не перебував і не перебуває (а.с. 15 т. 1).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.10.2021 № 277840216, від 09.05.2023 № 331665556 підтверджується, що житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 176,2 кв. м, житловою площею 93,5 кв. м зареєстрований 12.05.2017 у цілому на праві власності за Фермерським господарством «Колос» на підставі:

виписки з протоколу зборів уповноважених КСГП «8 Березня», серія та номер: 7, виданої 30.12.1998, видавник ФГ «Колос»;

свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно, серія та номер: б/н, виданого 10.10.1996, видавник Виноградівська райдержадміністрація Закарпатської області;

акту прийому-передачі, серія та номер: б/н, виданого 26.06.2000, видавник КСГП «8 Березня» та ФГ «Колос»;

технічного паспорта, серія та номер: б/н, виданого 12.02.2016, видавник КП «Виноградівське РБТІ»;

рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35186442 від 16.05.2017, ОСОБА_5 , Іршавська райдержадміністрація Закарпатської області;

запис про паво власності: 20403034;

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212.

Державна реєстрація права власності ФГ «Колос» на будинок АДРЕСА_2 є чинною на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Листом від 08.08.2018 № 02-9/1222, адресованим мешканцям будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_6 ), ОСОБА_1 і ОСОБА_6 (квартира АДРЕСА_4 ), Виконавчий комітет Виноградівської міської ради повідомив, що документи щодо видачі ордерів (їх корінці) на жиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , за період 3 1960 по 1969 роки у Виноградівській міській раді відсутні (а.с. 17 т. 1).

Водночас актом комісії, створеної розпорядженням Виноградівського міського голови від 05.09.2018 № 105 внаслідок подання ОСОБА_6 заяви про присвоєння самостійної адреси одноквартирному будинку, затвердженим Виноградівським міським головою Бочкаєм С.З. 17.09.2018, оглядом на місці встановлено, що:

на одній земельній ділянці, яка є комунальною власністю міста, за адресою: АДРЕСА_2 розташовані два окремі житлові будинки;

будинок, в якому проживає ОСОБА_6 , є житловим будинком садибного типу;

іншим є житловий будинок квартирного типу: квартира АДРЕСА_4 наймач ОСОБА_1 ; квартира АДРЕСА_5 наймач ОСОБА_2 ; квартира АДРЕСА_6 наймач ОСОБА_3 ;

адреса: АДРЕСА_2 з квартирами АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 є ідентифікатором об`єкта нерухомого майна житлового будинку квартирного типу;

виконкому рекомендовано прийняти рішення про присвоєння будинку садибного типу самостійної поштової адреси: АДРЕСА_2 (а.с. 18 т. 1).

Попри зазначення в указаному акті мешканців будинку АДРЕСА_2 як наймачів квартир, у справі немає договорів найму, які б укладалися з мешканцями будинку, ордерів на квартири тощо.

Твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що її правовий статус як наймача квартири підтверджується рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2013 у справі № 703/4114/12 і цим рішенням установлено, що в момент заволодіння квартирою АДРЕСА_5 вона діяла як наймач, а тому її володіння є титульним і законним, тому ці обставини не підлягають повторному доказуванню (ст. 82 ч. 4 ЦПК України), безпідставні.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень за результатом пошуку за реквізитами: 21.03.2013; Апеляційний суд Закарпатської області; форма судочинства: «цивільне» відсутнє жодне судове рішення, яке б приймалося в справі з номером «703/4114/12» або в справі, учасником якої була б особа на прізвище « ОСОБА_4 » (посилання в мережі Internet на Єдиний державний реєстр судових рішень ОСОБА_7 ). Копію такого рішення позивачка суду не надавала.

Проте, у ЄДРСР міститься рішення Виноградівського районного суду від 21.01.2013 у справі № 703/4114/12, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 03.04.2013, у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 до Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Селянське (фермерське господарство) «Колос» про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, яким у цьому позові відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/28724907, ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Виноградівський районний суд рішенням від 21.01.2013 у справі № 703/4114/12 вказавши, серед іншого, що позивачі зареєстровані у відповідних квартирах, не встановлював факту найму ними цих квартир, не визнавав позивачів наймачами, не посилався на докази, які б свідчили про укладення договорів найму жилих приміщень тощо. Апеляційний суд не встановлював жодних нових обставин порівняно з рішенням суду першої інстанції чи конкретного правового титулу позивачів як мешканців квартир, а лише в контексті фактичного їх проживання у квартирах наводив відповідне тлумачення та обґрунтування щодо правил застосування норм закону про право власності за набувальною давністю. Зрештою, ОСОБА_1 не була й позивачкою у справі № 703/4114/12.

З листування між мешканцями будинку АДРЕСА_2 (включно з ОСОБА_1 ), Виноградівською міською радою, Виноградівською райдержадміністрацією, Виноградівською районною прокуратурою та ФГ «Колос» із приводу можливості приватизації квартир, що мало місце у 2008-2012 рр., випливає, що мешканцям будинку будо достеменно відомо по належність будинку на праві власності фермерському господарству, про позицію ФГ «Колос» щодо можливості приватизації квартир шляхом їх викупу та про судовий порядок вирішення питань щодо права власності на квартири в разі наявності спору щодо цього (а.с. 22-26 т. 1).

Заявою від 10.10.2018, адресованою голові Виноградівської міської ради та керівнику органу приватизації, ОСОБА_1 просила передати їй у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 , яку вона займає на умовах найму, оскільки відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона має право на безоплатну приватизацію житла, вказала, що інших членів сім`ї, які б проживали в квартирі, немає (а.с. 12 т. 1).

Виноградівська міська рада листом від 09.11.2018 № 02-9/1692 відмовила ОСОБА_1 у приватизації квартири (а.с. 13 т. 1). Міська рада вказала на те, що враховуючи норми ст.ст. 1, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п. 13, 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Мінжитлокомунгоспу України від 16.12.2009 № 396, рішення про передачу заявниці у приватну власність квартири не може бути прийняте, оскільки будинок АДРЕСА_2 не належить до спільної власності територіальної громади міста, у комунальну власність не передавалася та не перебуває ані в господарському віданні, ані в оперативному управлінні міської ради та її виконавчих органів.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.01.2020 у справі № 299/1923/16-ц за позовом ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , до Фермерського господарства «Колос» і Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виноградівська районна державна адміністрація Закарпатської області, про зобов`язання вчинити дії з передачі майна у комунальну власність було залишено без змін рішення Виноградівського районного суду від 11.08.2016, яким цей позов було задоволено, було зобов`язано відповідно до приписів Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого Постановою КМ України від 06.11.1995 № 891, ФГ «Колос» передати, а Виноградівську міську раду прийняти у комунальну власність територіальної громади м. Виноградова багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

У зазначеній постанові апеляційний суд вказав, зокрема, що житловий будинок АДРЕСА_2 не міг бути включений до складу цілісного майнового комплексу, який підлягав приватизації; враховуючи ліквідацію радгоспу «8 Березня» та створення КСГП «8 Березня», зміну форм власності, спірний будинок одночасно мав передатися у комунальну власність місцевої ради; відсутні будь які документи, які б підтверджували, що Виноградівська міська рада зареєструвала право власності на спірний будинок; відсутність державної реєстрації не позбавляє особу права власності; хоча Виноградівська міська рада не здійснила оформлення права комунальної власності на майно, остання є власником.

Однак, постановою Закарпатського апеляційного суду від 27.04.2022 рішення Виноградівського районного суду від 11.08.2016 у справі № 299/1923/16-ц скасовано у зв`язку з нововиявленими обставинами, у позові ОСОБА_2 відмовлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/104154020).

У силу положень ст. 384 ч. 1, ст. 429 ч. 6 ЦПК України, із ухваленням Закарпатським апеляційним судом постанови від 27.04.2022 постанова Закарпатського апеляційного суду від 28.01.2020 у справі № 299/1923/16-ц втратила законну силу.

Постанова Закарпатського апеляційного суду від 27.04.2022 у справі № 299/1923/16-ц оскаржена до Верховного Суду, ухвалою якого від 24.05.2023 справу (провадження № 61-5169св22) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111192640). На час апеляційного розгляду справи рішення за результатом касаційного оскарження постанови Закарпатського апеляційного суду від 27.04.2022 не ухвалене.

Господарським судом Закарпатської області розглядається справа № 907/860/17 за позовом Виноградівської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до Фермерського господарства «Колос» про скасування запису про державну реєстрацію права власності за ФГ «Колос» на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 20403034, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, дата реєстрації: 12.05.2017; витребування з чужого незаконного володіння ФГ «Колос» житлового будинку АДРЕСА_8 , який належить на праві комунальної власності на користь територіальної громади міста Виноградів в особі Виноградівської міської ради (з врахуванням заяв про зміну позовних вимог (предмету позову) від 31.01.2018 року та 06.02.2018 року).

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.11.2021 провадження в справі № 907/860/17, що зупинялося до вирішення судом касаційної інстанції справи № 299/1923/16-ц, поновлено (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101026264), на час апеляційного розгляду справи рішення судом першої інстанції у справі № 907/860/17 не ухвалене.

За приписами ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11-16, 316-319, 321, 328, 379, 382, Глава 29 ЦК України, право власності на нерухоме майно, в тому числі, на квартиру, набувається в порядку, визначеному законом, і лише як таке підлягає захисту, рівно як захисту підлягає лише законний майновий інтерес, зокрема, щодо набуття майна у власність, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Виникнення, перехід і припинення права власності на нерухоме майно (нерухому річ) підлягає державній реєстрації, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації; речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації (ст.ст. 177-179, 181, 182 ЦК України, ст.ст. 1-5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності; приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом (ст. 345 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

Жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд, який включає, зокрема, квартири в багатоквартирних жилих будинках (ст. 4 ч. 1 ЖК України).

Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд) (ст. 5 ч. 1 ЖК України).

Громадяни мають право на приватизацію квартир державного житлового фонду, які перебувають у власності територіальних громад (ст. 9 ч. 3 ЖК України).

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що:

приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ст. 1 ч. 1);

до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму (ст. 2 ч. 1);

приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ст. 8 п. 1);

передача квартир … здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі …, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири … (ст. 8 п. 2);

передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ст. 8 п. 3);

підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (ст. 8 п. 4);

органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку (ст. 8 п. 7);

органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ст. 8 п. 10);

спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ст. 8 п. 11).

Аналогічні норми містить і затверджене на виконання вищевказаного Закону наказом Мінжитлокомунгоспу України від 16.12.2009 № 396 (реєстрація в Мін`юсті Україні від 29.01.2010 за № 109/17404) Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

За наведеними вище правилами приватизації підлягає, зокрема, квартира, що належить до державного житлового фонду, приватизація державного житлового фонду здійснюється не безпосередньо органом місцевого самоврядування (у справі, що розглядається, не безпосередньо Виноградівською міською радою), а уповноваженими на це органами, створеними, зокрема, органами місцевого самоврядування.

На час пред`явлення ОСОБА_1 позову і вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій право власності на будинок АДРЕСА_2 включно з квартирою АДРЕСА_4 у ньому було і залишається зареєстрованим за ФГ «Колос», будинок не належить до державного житлового фонду та не перебуває у віданні Виноградівської міської ради як житло.

Позивачка ОСОБА_1 сформульованими нею вимогами поставила питання про визнання її права на приватизацію квартири як такої, що належить до комунальної власності Виноградівської міської територіальної громади, та про зобов`язання Виноградівської міської ради провести на її користь приватизацію квартири, тобто, поставила питання про набуття права власності на квартиру в порядку приватизації державного житлового фонду. При цьому, вимоги заявлені: за відсутності зареєстрованого права власності територіальної громади на квартиру як на об`єкт державного житлового фонду; щодо квартири, яка не перебуває у віданні органу місцевого самоврядування; відповідачем не визначений орган приватизації, уповноважений діяти у таких правовідносинах; право власності на квартиру зареєстроване за ФГ «Колос».

Заявленими вимогами позивачка поставила питання по суті про позбавлення ФГ «Колос» права на нерухоме майно, що за фермерським господарством зареєстроване.

Відтак у справі, що розглядається, відповідно до реальних її обставин та пред`явлених вимог має місце спір про право цивільне як між ОСОБА_1 і Виноградівською міською радою та уповноваженим у сфері приватизації державного житлового фонду органом місцевого самоврядування безпосереднього щодо приватизації квартири, так і між ОСОБА_1 і ФГ «Колос» щодо права власності на нерухоме майно, результатом вирішення якого в разі задоволення позову є припинення права власності ФГ «Колос» на нерухоме майно.

Особа, яка має зареєстроване право власності на нерухоме майно, не може бути позбавлена права і можливості на належній стадії процесу захищати своє право, заперечувати проти задоволення вимог, які впливають на підстави набуття права власності на нерухоме майно, на легітимність і обсяг цього права тощо.

Попри такі умови і фактичну наявність спору, в тому числі, з ФГ «Колос», яке з огляду на підстави, предмет позову та відомі позивачці задовго до пред`явлення позову обставини є належним відповідачем, позивачка на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними правами та пред`явила позов лише до Виноградівської міської ради. ФГ «Колос» не брало участі в справі в якості відповідача, тоді як спір безпосередньо стосується його цивільних прав і обов`язків, майнових прав та інтересів як зареєстрованого власника нерухомого майна, на яке фактично претендує позивачка ОСОБА_1 . Фактичний спір із ФГ «Колос» підтверджується матеріалами справи, судовими рішеннями в інших справах, змістом аргументації своїх правових позицій учасниками справи тощо.

Суд першої інстанції маючи у справі відповідні дані суті спірних правовідносин у контексті суб`єктного складу сторін у справі не врахував. Тим часом, саме сторона у справі повинна доводити обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і саме відповідачу належить право визнати позов повністю або частково, укласти мирову угоду, реалізувати за наявності для того підстав інші права, притаманні саме відповідачу (ст. 12 ч. 3, ст.ст. 43, 49, 81, 193, 206, 207 ЦПК України).

Тож позов не був пред`явлений, а справу не було вирішено щодо належного відповідача: особи, яка на відповідний час мала і має зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_2 раніше Виноградівського, а на даний час Берегівського району Закарпатської області ФГ «Колос».

Суд не мав процесуальних підстав за відсутності належного відповідача для вирішення спору як щодо його прав, так і щодо прав позивачки по суті, що, власне, і потягло наслідки, які випливають із положень ст. 352 ч. 1 ЦПК України. Таке вирішення справи є неправильним у процесуальному розумінні, рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України, вищенаведені обставини виключали можливість реального вирішення спору через відсутність у справі належного відповідача, без якого про законність розв`язання спору не йдеться.

Питання обґрунтованості позову по суті, його доведеності, наявності підстав для визнання та захисту права, на існування якого посилається позивачка, для позбавлення на вимогу позивачки особи, яка має зареєстроване право власності на нерухоме майно, права на майно чи на його частину, для покладення відповідних обов`язків на особу, яка не має зареєстрованих відповідно до закону прав на нерухоме майно, щодо інших обставин вирішуватися наразі не можуть.

За умовами справи на стадії апеляційного провадження викладені обставини не можуть бути змінені, а порушення норм закону не можуть бути усунені чи виправлені. Вирішення справи щодо неналежного відповідача або відсутність у справі на стадії її розгляду судом першої інстанції необхідного для вирішення спору належного відповідача (відповідачів) є за приписами ст. 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення.

Виходячи з викладеного, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України та на підставі ст. 376 ч. 1 п. 4, ч. 2, ч. 3 п. 4 цього Кодексу апеляції з урахуванням саме наведених вище обставин слід задовольнити, ухвалене з порушенням норм процесуального права рішення суду скасувати, у позові відмовити з процесуальних підстав внаслідок пред`явлення його не до всіх належних відповідачів, через що судом було прийнято рішення про права, свободи, та інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі в передбаченому цивільним процесуальним законом статусі.

ФГ «Колос» до заяви про поворот виконання заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020 додало копію рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 23.08.2022 № 198, що ним Виконком на виконання, зокрема, заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020, ухваленого в справі, що наразі розглядається апеляційним порядком, вирішив задовольнити прохання ОСОБА_1 щодо безоплатної приватизації квартири АДРЕСА_1 та передав їй цю квартиру у приватну власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 64 т. 2). На підставі цього рішення Виконком Виноградівської міської ради видав 25.08.2022 ОСОБА_1 . Свідоцтво про право власності за реєстраційним № 2220 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 65 т. 2). Разом із тим, за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.01.2023 право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру не зареєстроване (а.с. 66 т. 2).

Суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення, він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (ст. 444 ч. 1 ЦПК України).

При вирішенні питання щодо повороту виконання рішення слід враховувати, що поворот виконання визначеним ст. 444 ЦПК України порядком застосовується за умов, коли це є реально можливим з урахуванням набрання рішенням суду законної сили, предмета спору, характеру ухваленого рішення та особливостей його реалізації, суб`єктного складу сторін тощо (до прикладу, повернення коштів, майна, безпосередньо переданих однією стороною іншій, стягнутих на виконання рішення і т.ін.).

Тим часом, у справі, що розглядається, на підставі рішення суду, яке ще не набрало законної сили внаслідок оскарження його саме відповідачем Виноградівською міською радою (представницьким органом місцевого самоврядування), Виконавчий комітет Виноградівської міської ради (виконавчий орган місцевого самоврядування) передав позивачці квартиру, право на яку є предметом спору, у власність. Тож ідеться про інший орган місцевого самоврядування, який не був відповідачем у справі, про його рішення та виданий ним правовстановлюючий документ, які наразі є чинними. Поворот виконання рішення ФГ «Колос» просить провести шляхом визнання незаконним і скасування рішення Виконкому Виноградівської міськради від 23.08.2022 № 198 і Свідоцтва про право власності від 25.08.2022 № 2220.

За таких умов питання щодо прав на нерухоме майно та порядку їх виникнення, переходу і захисту не можуть вирішуватися за процедурою повороту виконання рішення, ухваленого в справі № 299/707/20, позаяк є предметом не такої процедури, а відповідного спору в разі його виникнення. Тому заяву ФГ «Колос» про поворот виконання заочного рішення Виноградівського районного суду від 11.12.2020 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367 ч.ч. 1, 4, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 4, ч. 2, ч. 3 п. 4, ст. 382, ст. 444 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги Виноградівської міської ради Закарпатської області та Фермерського господарства «Колос» задовольнити, заочне рішення Виноградівського районного суду від 11 грудня 2020 року скасувати, у позові ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Заяву Фермерського господарства «Колос» про поворот виконання заочного рішення Виноградівського районного суду від 11 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 по 1261,20 грн на користь Виноградівської міської ради Закарпатської області та Фермерського господарства «Колос» у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 31 травня 2023 року.

Судді