Справа № 333/945/23
Номер провадження 2/333/1332/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08.10.2013 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.07.2013 року і до повноліття дітей. В даний момент на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя, враховуючи досягнення в 2017 році сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, з позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. ІНФОРМАЦІЯ_4 в позивача та ОСОБА_6 народилась спільна дитини - донька ОСОБА_7 . З вересня 2014 вони проживають однією сім`єю із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та спільною малолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_6 , мати їхньої спільної дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із якою позивач проживає однією сім`єю та веде спільне господарство не працевлаштована та не має доходу, у зв`язку із чим утримання їхньої сім`ї, зокрема дитини ОСОБА_7 здійснюється повністю. Виключно дохід позивача є єдиним джерелом існування родини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , саме з нього родина сплачує за житлово-комунальні послуги, придбаває їжу, одяг, іграшки, проводить лікування членів родини, придбаває засоби гігієни, меблі, та витрачає кошти на проїзд. Крім того, на утриманні позивача перебуває його мати пенсійного віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги перебування на утриманні позивача малолітньої особи ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач звернувся з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі №333/5635/13-ц на користь ОСОБА_2 , на утримання, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/3 до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі на підставі зазначених у відзиві на позовну заяву обставинах. У відзиві на позовну заяву зазначила, що позивач не надав документів, які підтверджують зазначені ним у позові обставини, а саме відсутні відомості про доходи його дружини та матері, які, як ним зазначено у позовній заяві, знаходяться на його утриманні.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

08.10.2013 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.07.2013 року і до повноліття дітей. На підставі вищезазначеного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя, враховуючи досягнення в 2017 році сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, з позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_7 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 27.01.2023 року (Повторно) Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримує пенсію за віком.

Згідно розрахунку заборгованості ВП40612651 заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.04.2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає 316181,57 грн.

На підставі ст. ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги останнього про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу даних правових норм видно, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як видно зі змісту позовної заяви, вимоги позивача про зменшення розміру аліментів обґрунтовані тим, що у позивача змінився матеріальний стан з моменту народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

Знаходженням на утриманні позивача матері-пенсіонера ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не підтверджено жодними доказами.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16 веренся 2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті суд зазначає, що зміна сімейного стану відповідача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Однак, запропонований відповідачем розмір аліментів в розмірі по 1/6 частині його доходу на утримання двох неповнолітніх дітей є занадто низьким, щоб забезпечити належне утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, вимоги розумності та справедливості, та те що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, наявність на утриманні позивача ще однієї неповнолітньої дитини, з метою забезпечення потреб та інтересів інших неповнолітніх дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру аліментів, встановивши їх у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на двох неповнолітніх дітей, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 181, 182, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 49, 81, 141, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,- задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.10.2013 року у справі № 333/5635/13-ц з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 частини до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, і до повноліття старшої дитини, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова