Справа № 309/3219/23
Провадження № 2/309/582/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді: Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання: Плиска А.В.

представник позивача: Мацола А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТВБВ №10006/0114-Філії Закарпатське обласне управління АТ « Ощадбанк » про зняття обтяження у виді заборони на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона являється власником 1/2 частки будинку, на підставі заповіту. 23.10.2003 року позивач оформила право на спадщину за заповітом на житловий будинок із надвірними побудовами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвердила свідоцтвом про право на спадщину.

Позивач, має намір оформити відповідні права на вказаний будинок на користь сина однак, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься заборона відчуження на майна накладена 22.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою на підставі архівного запису - повідомлення Хустського відділення Ощадбанку, б/н від 27.06.1990 року.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що ні вона ні її померла мати ніяких заборгованостей перед банком не мали. Стосовно накладення обтяження у виді заборони на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ні позивачу, ні її матері при житті відомо не було. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом оформлено 23.10.2003 року. Жодних заборон на час оформлення спадщини на зазначений вище будинок не було. Відомостей про накладення заборони на нерухоме майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у позивача до цього часу не було. У зв`язку з чим для відновлення своїх прав змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

З Хустської Державної нотаріальної контори до суду надійшов лист №200/01-16 від 16.09.2022 року про розгляд справи без участі їхнього представника. Заперечень щодо задоволення вимог позивача не має.

Представник позивача адвокат Мацола А.В. в судове засідання з`явилася, подала заяву про проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Земляної Д.В. подав до суду письмові пояснення, заперечуючи вимоги позивача, з посиланням на те, що ТВБВ №10006/0114-Філії Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» не повинно бути відповідачем, оскільки відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у виді заборони на відчуження внесені за повідомлення б/н від 27.06.1990 року Хустським відділенням Ощадбанку, а в подальшому 22.11.2006 році Хустською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №4093156 накладено обтяження у виді заборони. Крім цього, відомості про обтяження від 27.06.1990 року внесені за повідомленням Ощадбанку СРСР, у якого не має правонаступника, так як Державний Ощадний банк України утворився як самостійна юридична особа відповідно до Закону України від 20.03.1991 «Про банки і банківські діяльність» у формі Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України». 21.05.1999 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 876 Банк перетворений у Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва ВАТ «Ощадбанк». Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.11.2023 7 Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 №505 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 №261», ВАТ «Ощадбанк» змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», скорочена назва АТ «Ощадбанк». Постановою Кабінету Міністрів України № 568 від 05.06.2019 затверджено зміни до Статуту АТ «Ощадбанк», якими, зокрема, змінено повне найменування Банку з Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України.

У своєму відзиві на позов, представник Банку просив відмовити в задоволенні позову та проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини даної справи та дослідивши докази наявні в матеріалах справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2003 року, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються власниками житлового будинку АДРЕСА_1 в рівних частках.

Відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта особою на чиє майно накладено обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна є ОСОБА_3 .

Згідно довідки №99, виданої ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 16.06.2023року у позивача відсутні невиконані зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» Таким чином, з невідомих причин у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майно у 2006 році внесені відомості про обтяження на житлового будинку АДРЕСА_1 , накладене на ім`я ОСОБА_3 . Будь-яких боргових зобов`язання перед Ощадбанком не має, підстави для накладення заборони на нерухоме майно відсутні.

В ході розгляду справи судом не встановлено жодних доказів, які б вказували на наявність у позивача боргових зобов`язань по кредитних чи інших фінансових угодах з неіснуючим Ощадним банком СРСР.

Крім цього, судом під час розгляду справи не встановлено доказів про те, на яких правових підставах в реєстрі існує заборона на відчуження майна позивача, і на підставі чого таку заборону накладено Хустським відділенням Ощадбанку СРСР від 27.06.1990 року.

У зв`язку з вказаними обставинами позивач не в змозі вільно володіти та розпоряджатися майном, що належить йому на праві приватної власності, оскільки вказане обтяження робить йому перешкоди в розпорядженні власним майном.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Наявність вказаної заборони порушує права позивача розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і дає підстави позивачу в порядку передбаченому ст.391 ЦК України, вимагати усунення будь-яких порушень в здійсненні ними права користування і розпорядження своїм майном.

Крім цього, судом під час розгляду справи не встановлено доказів про те, на яких правових підставах в реєстрі існує заборона на відчуження майна позивача, і на підставі чого таку заборону накладено 22.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 27.06.1990 року Хустського відділення Ощадбанку.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що підстави для арешту нерухомого майна позивача відсутні, суд вважає вимоги позивача підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,247,258-268 ЦПК України, ст.ст.16,391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження, накладену 22.11.2006 року Хустською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 27.06.1990 року Хустського відділення Ощадбанку на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 , в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним №4093156 та виключити таку заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.