Справа №203/5321/23
Провадження №2/0203/1572/2023
04.12.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на території Маріупольської міської територіальної громади внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно,
1. 18 вересня 2023 року позивачка поштовим зв`язком звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради, третя особа комісія з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на території Маріупольської міської територіальної громади внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією РФ проти України Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, про визнання права власності на нерухоме майно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час окупації міста російською федерацією усі правовстановлювальні документи на домоволодіння були знищені разом з нерухомим майном, а позивачка вимушена евакуюватись в м. Київ. Для отримання грошової компенсації за знищене майно позивачка має надати третій особі оригінал або дублікат правовстановлювального документа, проте у видачі дубліката їй було відмовлено. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 1 6, 23).
2. 26 жовтня 2023 року третя особа подала до суду письмові пояснення, у яких зазначила, що чинне законодавство не зобов`язує власника знищеного майна надавати оригінал або дублікат правовстановлювального документа. Такий документ надається лише за наявності. При цьому з огляду на те, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить відповідну інформацію про право власності позивачки на спірне майно, підстав для відмови у прийнятті у неї відповідної заяви не існує (а.с.а.с. 32 35, 48).
3. 6 листопада 2023 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справу до судового розгляду по суті (а.с. 51).
4. Позивачка, представники сторін до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 49, 50).
5. Представник третьої особи до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.
6. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
7. 4 грудня 2023 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
8. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 ЦПК.
9. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
10. Судом було встановлено, що позивачці на праві власності у цілому належить домоволодіння АДРЕСА_1 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.09.2023 №346566525, від 13.10.2023 №350276809. Право власності зареєстроване на підставі договору дарування від 29.08.2014, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою (номер у реєстрі 2-672) (а.с.а.с. 12, 13, 27).
11. Факти окупації м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, знищення рухомого та нерухомого майна мешканців міста (відповідно й спірного нерухомого та правовстановлювальних документів на нього) є загальновідомими і не потребують додатковому доведенню.
12. 4 вересня 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. з усною заявою про видачу їй дубліката договору дарування від 29.08.2014, проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю доступу до документів, що зберігаються у нотаріальному архіві (а.с. 14).
13. Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
14. Згідно з частиною 4 статті 334 ЦК права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
15. За правилами, встановленими частиною 1 статті 386 ЦК, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
16. Статтею 392 ЦК визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
17. Судом було встановлено, що позивачка придбала спірне нерухоме майно за нотаріально посвідченим договором дарування, і її право власності на нього було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.08.2014 (номер відомостей про речове право 6834061).
18. Викладене свідчить про правомірне придбання позивачкою спірного майна і виникнення у держави обов`язку із забезпечення захисту її права власності на це майно.
19. Відтак, зважаючи на факт втрати (знищення) позивачкою документа, який засвідчує її право власності на спірне домоволодіння, суд вважає за можливе визнати за нею таке право у порядку, визначеному статтею 392 ЦК.
20. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (літ. А-1, загальна площа 69,1 м2, житлова площа 35,3 м2) з належними до нього побудовами подвір`я: літня кухня Б-1, сарай В-1, сарай Д-1, сарай Е-1, сарай И-1, сарай Ж-1, гараж З-1, вбиральня Г-1, огорожа 1-2, замощення І).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.О. Католікян