Справа № 629/4711/23
Провадження № 2/629/885/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендри Н.В., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інтернет-магазину «4-К» (4-К.com.ua) про порушення прав споживача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи об`єкту досліджень: телевізору Linsar модель 50UHD20A, маркування W22-C18926, далі: товар, який не є ліцензійним та заборонений для продажу на території України. Експертиза повинна включати такі дослідження товару:

Експертиза відповідності товару певній системі сертифікації.

Експертиза нормативної бази на товар - аудит (перевірка) нормативної документації на товар.

Експертиза якості товару.

Експертиза рівня якості товару.

Експертиза новизни товару.

Експертиза споживчих властивостей товару.

При цьому позивач просив, у зв`язку з громіздкістю об`єкта досліджень, зобов`язати експертизу провести виїздом експерта додому за адресою позивача: АДРЕСА_1 . Тел: НОМЕР_1. Всі витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, покласти на відповідача.

Вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції.

Відповідно до положень процесуального Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»)

Згідно положень ч. 1 ст.102 ЦПК України,висновок експерта- це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. (ч. 2 ст.102 ЦПК України).

У відповідності до п.п. 1.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема: експертиза у сфері інтелектуальної власності: літературних та художніх творів; фонограм, відеограм, програм (передач) організації мовлення; винаходів і корисних моделей; промислових зразків; сортів рослин і порід тварин; комерційних (фірмових) найменувань, торговельних марок (знаків для товарів і послуг), географічних зазначень; топографій інтегральних мікросхем; комерційної таємниці (ноу-хау) і раціоналізаторських пропозицій; економічна у сфері інтелектуальної власності.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів ( ст. 103 ЦПК України).

В роз`ясненнях, викладених у пунктах 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином, судова експертиза- це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Таким чином судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

При цьому важливим моментом також є те, що судова експертиза призначається виключно для встановлення обставин справи, які стосуються предмету доказування у справі.

Отже, питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об`єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Означена правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року в справі№907/425/16та від 24 січня 2018 року в справі№917/50/17.

З клопотання про призначення експертизи вбачається, що позивач просить призначити судову товарознавчу експертизи, при цьому в клопотанні відсутні питання, які хоче поставити позивач експертам, відсутні обґрунтування з якою метою необхідно провести експертизу та що саме необхідно експертам встановити. Натомість в експертизі зазначено що необхідно провести шість досліджень, а саме: експертизу відповідності товару певній системі сертифікації; експертизу нормативної бази на товар - аудит (перевірка) нормативної документації на товар; експертизу якості товару; ???експертизу рівня якості товару; експертизу новизни товару; експертизу споживчих властивостей товару. Тобто з викладеного не зрозуміло, яку саме експертизу необхідно призначити і що саме необхідно встановити.

Крім того, згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8, від 30.05.1997 р. Оплата експертизи в цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання. Якщо експертиза призначається за клопотанням обох сторін або з ініціативи суду,

кошти на її оплату вносяться обома сторонами порівну. У разі незгоди сторони (сторін) оплатити вартість експертизи суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

В судовому засіданні 21.11.2023, перед оголошенням судом перерви для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки клопотання про експертизу, суд роз`яснив позивачу про те, що оплата експертизи покладається на сторону, яка заявила таке клопотання. Однак в судовому засіданні 05.12.2023 ОСОБА_1 в клопотанні просив покласти витрати за проведення експертизи на відповідача. Такі дії позивача суд розцінює, як незгода сторони оплатити вартість експертизи, а враховуючи, що дана справа, зі згоди позивача, розглядається в заочному порядку без участі відповідача, призначення експертизи та покладення на відповідача обов`язку оплатити експертизу, призвело б тільки до затягування розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Наталія ЦЕНДРА