Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1002/23

номер провадження 2/695/701/23

16 листопада 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Шевченка В.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Плешкані» про розірвання договору оренди, стягнення орендної плати з урахуванням індексу інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПСП «Плешкані» про розірвання договору оренди, стягнення орендної плати з урахуванням індексу інфляції, в якому просив:

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 05.03.2010 р., без номера, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Плешкані»;

- стягнути з ПСП «Плешкані» на його користь заборгованість по орендній платі за 2018-2022 роки в розмірі 73274,00 грн., відсоток інфляції 49124,17 грн., та 3% річних в розмірі 10991,10 грн., а всього 133389,27 грн.;

- стягнути з відповідача судовий збір.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі від 05.03.2010 р., за яким позивач передав відповідачу у строкове платне володіння і користування земельну ділянку, що знаходиться в адміністративних межах Каврайської сільської ради Золотоніського району Черкаської області площею 3,11 га. Відповідно до договору відповідач зобов`язувався сплачувати орендну плату, яка на час підписання Договору становила 1465,26 грн. У 2017 р. позивач подав заяву до відповідача про перерахування його коштів за оренду на банківську картку, при цьому вказав відповідний рахунок та надав докази зміни свого прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». 19.12.2017 р. відповідач провів оплату за оренду на вказаний рахунок, тобто сторони договору прийшли до згоди про форму та спосіб отримання орендної плати на банківський рахунок. Проте за 2018-2022 рр. позивач орендну плату більше не отримав. На лист позивача про заборгованість з оплати за оренду відповідач повідомив, що таку оренду плату можна отримати в касі підприємства.

Позивач вважає, що відповідач порушив вимоги п. 3.4 Договору та не узгодив з ним зміну порядку отримання орендної плати з безготівкового перерахування на отримання готівки в касі. Несплата орендної плати є систематичною, що являється підставою для розірвання Договору оренди землі від 05.03.2010 р. Тому позивач просив розірвати договір оренди через систематичне порушення відповідачем істотних умов договору, стягнути заборгованість з орендної плати, та відповідно до ст. 625 ЦПК України, інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою від 27.03.2023 р. постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

17.04.2023 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, а позовна заява не підлягає до задоволення, оскільки відповідач як орендар земельної ділянки повністю виконав свої зобов`язання згідно умов договору оренди землі та чинного законодавства. Відповідач вказує, що зміни в договір оренди землі щодо здійснення сплати орендної плати в безготівковій формі не було узгоджено. Позивачем була подана заява про безготівкову форму розрахунку лише за 2016 р., а взагалі згідно договору оренда плата здійснюється через касу підприємства. На неодноразові прохання з`явитися в касу ПСП «Плешкані» для отримання коштів за оренду паю позивач ігнорував. Заяви про перерахування коштів на рахунок із зазначеними реквізитами до підприємства не подавав. Всі дії позивача свідчили про намагання ухилитися від отримання коштів за оренду земельної дялнки.

27.04.2023 р. надійшла до суду відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що він не ухиляється від отримання орендної плати. Після поданої в 2017 р. заяви про перерахування цих коштів на банківський рахунок, неодноразова безготівкова оплата свідчила про зміни умов договору, оскільки були проведені в письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хорошун С.А. у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник вказав, що відповідачем порушено істотні умови договору оренди землі за 2018-2022 не виплачена орендна плата, тому позивач наполягає на розірванні договору, стягненні заборгованості по орендній платі за даний період в розмірі 73274,00 грн., інфляційні в сумі 49124,17 грн. та 3% річних в розмірі 10991,10 грн. Договір оренди передбачав отримання коштів за пай через касу підприємства. Зміни до договору могли вноситися за згодою сторін. У 2016 р. позивач звернувся до орендаря з заявою про перерахування йому грошей за 2016 р. на банківський рахунок. Дану пропозицію відповідач прийняв і перерахував кошти орендодавцю за 2016-2017 рр. Позивач вважав, що відбулися зміни умов договору в порядку проведення оплати за оренду і йому будуть в подальшому виплачуватися кошти за оренду на банківський рахунок. Натомість кошти за оренду земельної ділянки відповідачем з 2018 по даний час не виплачені. Це є істотним порушенням договірних зобов`язань.

Представник відповідача ПСП «Плешкані» - Некрашевич О.П. у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні. Представник вказав, що протягом 2018-2022 р. орендна плата не була виплачена позивачу, оскільки він не звертався в касу підприємства для її отримання. Договором визначено, що оренда плата виплачується через касу підприємства. Зміни в договір вносяться за взаємною згодою в письмовій формі. Подана позивачем заява про виплату орендної плати за 2016 на банківський рахунок не свідчить про внесення змін до п.3.5 договору. Орендар згоди на внесення таких змін до договору не надавав. Вини відповідача у невиплаті орендної плати немає. Орендна плата була нарахована і з неї підприємством було сплачено податки. Підприємство намагалося розшукати орендодавця (оскільки він змінив своє прізвище та паспорт), щоб з`ясувати реквізити та перерахувати кошти, але він всіляко уникав цього. Депозитний рахунок у нотаріуса не могли відкрити, оскільки підприємство не мало необхідних даних орендодавця. 06.09.2023 р. підприємством внесені кошти на депозит нотаріуса з орендної плати, нарахованої позивачу за 2018-2023 р. в сумі 71403,50 грн. Інфляційні втрати включені в дану суму, тому відповідачем дотримано вимоги чинного законодавства в цій частині.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 06.08.2008 р. стверджено, що позивач змінив прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

Згідно копії паспорта громадянина України НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Коврай, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до копії картки платника податків від 28.05.2015 р. ОСОБА_1 має РНОКПП НОМЕР_3 .

05.03.2010 р. між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1.2. Договору у оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1100 га (рілля).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 48842,00 грн. (п.1.5 Договору оренди).

Пунктами 2.1 та 2.2 визначено термін дії договору 15 років, а саме з 05.03.2010 по 05.03.2025 р.

У пункті 3.2. Договору визначено, що загальний розмір плати на момент укладення договору за орендовану земельну ділянку становить 1465,26 грн. (у грошовій формі).

Згідно домовленості сторін плата за користування орендованою земельною ділянкою здійснюється переважно у грошовій формі шляхом видачі орендних платежів через касу Орендодавця ( абз.1 п.3.5. Договору).

Пунктом 3.7. Договору оренди встановлено, що орендар сплачує визначену цим договором плату за оренду землі щорічно протягом терміну дії договору не пізніше 31 грудня поточного року. Орендар, за погодженням з Орендодавцем, у виняткових випадках може перенести термін виплати плати за оренду землі, при цьому новий строк оплати визначається за домовленістю сторін.

Розмір плати, встановлений договором за оренду землі є незмінним протягом дії договору і підлягає індексації на дату її виплати відповідно до офіційного рівня інфляції національної валюти України та може бути переглянутий лише за взаємною згодою сторін у випадках, передбачених договором, шляхом внесення змін до нього, що оформляється сторонами у письмовій формі додатковою угодою до договору (п.3.8 Договору оренди).

13.10.2010 р. між орендарем та орендодавцем підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду ( додаток №2 до договору оренди землі від 05.03.2010 р.).

03.08.2017 р. позивач звертався до директора ПСП «Плешкані» з письмовою заявою про перерахування орендної плати за 2016 р. за договором оренди землі від 05.03.2010 р. на розрахунковий рахунок, відкритий на його ім`я в ПАТ КБ «Приватбанк». Додатком до цього є: банківські реквізити, копія паспорту та ідентифікаційного коду, заява на виплату. Копія даної заяви міститься в матеріалах справи.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення стверджено, що вище вказану заяву відповідач отримав 05.08.2017 р.

З виписки по рахунку від 09.12.2021 р. АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що 19.12.2017 позивачу надійшли кошти як орендна плата за землю за 2017 р. у сумі 13174,71 грн.

Листом від 09.03.2021 р. ОСОБА_1 звертався до ПСП «Плешкані» з проханням повідомити яким чином він отримував кошти (4 квартал 2018 р. 11570,00 грн., 4 квартал 2019 р. 15426,00 грн., 4 квартал 2020 р. 15426,00 грн.), зазначені у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків як отриманий дохід.

На дане звернення 18.03.2021 р. ПСП «Плешкані» було надано відповідь №130, в якій зазначено, що вказані суми є нарахованою орендною платою за пай за 2018-2020 рр. Також підприємство просило прибути ОСОБА_1 у бухгалтерію ПСП «Плешкані» для отримання даних коштів або надіслати заяву з реквізитами, куди перерахувати дані кошти.

З копії листа ПСП «Плешкані» №169 від 05.05.2021 р. вбачається, що позивачу було надіслано відповідачем картку рахунку 672 про нарахування орендної плати за період з січня 2019 р. по січень 2021 р.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний, зокрема, за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана позиція суду узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 р. у справі №183/262/17.

Позивачем доведено суду, що відповідачем порушено істотні умови договору і протягом 2018-2022 рр. не виплачена орендна плата. Невиплату коштів підтверджено й стороною відповідача. Натомість останнім зазначено як підставу невиплати орендної плати ухилення позивача від отримання орендної плати та створення різних підстав для цього, але жодних доказів, які б свідчили та доводили дані обставини, стороною відповідача суду не було надано. Відповідач до моменту звернення позивача з листами у 2021 р. щодо невиплати орендної плати, жодним чином не повідомляв позивача в період 2018-2020 рр. про нарахування плати та не вказував про необхідність з`явитися в касу підприємства для отримання коштів, оскільки в договорі оренди не конкретизовано, коли саме необхідно отримувати кошти в касі (наприклад у серпні місяці чи 31 грудня).

Внесення 06.09.2023 р. відповідачем у депозит нотаріусу нарахованих позивачу сум орендної плати не свідчить про належне виконання відповідачем договірних зобов`язань, а навпаки підтверджує факт систематичної невиплати в період 2018-2023 рр. орендної плати та порушення істотних умов договору. Суд звертає увагу, що реквізити банківського рахунку позивача були відомі відповідачу ще в серпні 2017 року, коли позивач звертався до нього з заявою про перерахування коштів.

Статтею 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами випадки невиплати відповідачем позивачу орендної плати мали місце в 2018-2022 роках.

Доводи відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, оскільки в 2018-2022 роках позивач не звертався до ПСП «Плешкані» за отримання орендної плати, є безпідставними, тому що господарство відповідно до вимог частини першої статті 537 ЦК України мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знало куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання, та якщо орендодавець ухилявся від прийняття виконання договору.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору підлягають до повного задоволення.

За приписами статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних не спростований стороною відповідача та контррозрахунок не надано.

Судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є вірним. У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2018-2022 роки на користь позивача на підставі статті 625 ЦК України слід стягнути заявлений розмір інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку з вище викладеним, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а позов підлягає до повного задоволення.

Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2408,00 грн., сплачений при подачі позову.

Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Плешкані» про розірвання договору оренди, стягнення орендної плати з урахуванням індексу інфляції задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 05.03.2010р., без номера, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Плешкані».

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Плешкані» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2018-2022 роки в розмірі 73274,00 грн., відсоток інфляції 49124,17 грн., 3% річних у розмірі 10991,10 грн., всього 133389 грн. 27 коп.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Плешкані» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2408,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 20 листопада 2023 року.