Справа № 214/7057/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить суд зменшити розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які присуджені із ОСОБА_1 за рішеннями Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі № 214/6979/14-ц та від 19 березня 2014 року у справі № 214/156/14-ц, посилаючись на погіршення стану свого здоров`я та наявність на утриманні непрацездатної матері. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що з 20 жовтня 2006 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням суду від 01 лютого 2021 року між ними розірвано. Від шлюбу мають двох дітей, які після розірвання шлюбу між сторонами залишились проживати з матір`ю та на утримання яких стягуються аліменти у розмірі по частці на кожну дитину. Посилається на наявність у нього захворювання пошкодження медіального мениску лівого колінного суглобу та перебуває під диспансерним наглядом лікаря хірурга. Крім того, його матір за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, а він з червня 2021 року проживає з нею та надає матеріальну і фізичну допомогу. При цьому просить урахувати економічне становище, що склалося у країні та той фак, що розмір стягуваних з нього аліментів становить половину його заробітку, а інших доходів він не має. При цьому, що відповідачка працює старшим інспектором УПП на посаді майора поліції та отримує достатню заробітну плату, тому враховуючи стан його здоров`я та матеріальний стан, просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06 січня 2023 року прийнято до розгляду справу, розгляд ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються.

Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року за клопотанням позивача витребувано з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області довідку про розмір доходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює старшим інспектором ВМАЗ Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на посаді майора поліції, за період з 01.01.2022 по 01.04.2023.

Ухвалою суду від 02 травня 2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 18 квітня 2023 року у справі № 214/7057/22 про витребування доказів, виклавши другий абзац резолютивної частини ухвали у наступній редакції: «Витребувати з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3) довідку про розмір доходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює старшим інспектором ВМАЗ Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на посаді майора поліції, за період з 01.01.2022 по 01.04.2023.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги позову не визнала з підстав, викладених у письмових поясненнях.

В обґрунтування пояснень зазначено, що аліменти на дітей стягнуті у різний час відразу після народження дітей. З моменту стягнення аліментів на утримання дітей їх батько, позивач у справі, не оскаржував правильність постановлених рішень, погодився з розміром аліментів та сплачував їх шляхом відрахування від заробітної плати за виконавчими листами. Довідка про стан здоров`я позивача не містить інформації, коли з`явилось захворювання, тому ураховуючи, що позивач продовжує службу у Національній поліції України, це захворювання не заважає службі та стан здоров`я задовільний, оскільки щорічно працівники поліції проходять медичний огляд та за станом здоров`я позивач не був би допущений до служби. Стосовно перебування матері на утриманні позивача, то він має рідного брата, який також має обов`язок надавати допомогу матері, оскільки працездатний та має стабільний постійний заробіток. Докази того, що матір позивача являється інвалідом позов не містить, акт сусідів не завірений, розмір доходу матері не указаний. Складна економічна ситуація впливає також і на неї, як на матір дітей. У період з березня 2022 року по жовтень 2022 року, отримуючи від 104 000,00 грн. до 40 000,00 грн. на місяць, позивач сплачував незмінну суму аліментів 6 409,82 грн., окрім листопада 2022 року і такий розрахунок його влаштовував. Вона ж приймає значні зусилля для виховання дітей та розвитку їх здібностей, оскільки їх донька відвідує додатково уроки англійської мови, школу мистецтв, академію розвитку та колектив сучасної хореографії, а син додаткові уроки з алгебри-геометрії, школу комп`ютерної майстерності, школу єдиноборств та уроки англійської мови. Син також являється дитиною-інвалідом , що передбачає особливі умови життя та утримання, купівлю ліків, додаткові аналізи, особливе харчування, тощо. Слід також узяти до уваги витрати на оплату їх мобільних телефонів, купівлю одягу, взуття, засобів особистої гігієни, сплат комунальних послуг, тощо. Тому просить відмовити у задоволенні вимог.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві (стаття 180 СК України), де на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20).

Аналогічна позиція викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно положень статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство, відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як згідно частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки розмір аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач, при цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року), суд вважає можливим змінити розмір стягуваних на двох дітей аліментів, привівши їх у відповідність до положень частини 5 статті 183 СК України.

При цьому суд враховує також стан здоров`я позивача ОСОБА_1 який перебуває на диспансерному обліку лікаря-хірурга та періодично проходить стаціонарне лікування, про що свідчать копії наданих ним медичних документів, які підтверджують погіршення стану його здоров`я.

Стосовно перебування на утриманні позивача непрацездатної матері, то ОСОБА_1 не надано доказів того, що він є єдиною дитиною у своєї матері, який несе тягар по утриманню непрацездатної матері, не надано доказів отриманих матір`ю доходів, в тому числі й розміру пенсії, тощо. З наданих до суду письмових доказів встановлено, що позивач проживає разом з матір`ю, яка має ряд захворювань (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц (провадження № 61-12568св18).

Стосовно доводів відповідача щодо незмінності суми стягуваних на утримання дітей аліментів, незважаючи на періодично підвищений рівень заробітку, то суд вважає необхідним зазначити, що прерогатива суду не поширюється на процес виконання судового рішення, оскільки указані повноваження відносяться до компетенції виконавчої служби, у якому перебуває на виконанні відповідний лист, до якої відповідачу слід звернутися за роз`ясненнями.

Посилання відповідача на відвідування дітьми секцій, гуртків, репетиторів, як і перебування сина на обліку у лікаря та потребу, в зв`язку з цим, додаткових коштів на утримання та лікування дитини, не позбавляє її права звернутися до суду відповідно до частини першої статті 185 СК України з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей, які можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (постанова Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 484/2230/17), оскільки одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення (постанова Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 759/22898/20 (провадження № 61-7913 св 22).

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялась, вони покладаються на позивача.

Керуючись статтею 192 СК України, статями 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Змінити розмір стягнення аліментів на утримання дітей, які присуджені із ОСОБА_1 за рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі № 214/6979/14-ц та рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року у справі № 214/156/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили, на користь матері дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 )

Відкликати виконавчі листи, видані на виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі № 214/6979/14-ц та рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року у справі № 214/156/14-ц.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 червня 2023 р.

Суддя С.І. Сіденко