Справа №295/5323/22
17.05.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.
секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини, -
Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначають, що 16.06.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, після чого відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 . За змістом позову, в серпні 2019 року відповідач залишила спільне з позивачем місце проживання та з того часу проживає окремо разом зі своїми батьками. В той же час, відносини, що склались між позивачами та відповідачем, далекі від сімейних дружніх відносин. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про участь у вихованні та порядок побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_7 » від 20.10.2021 року за №1210 визначено ОСОБА_1 порядок побачень із сином ОСОБА_7 щосуботи з 10.00 до 12.30 години у присутності матері дитини та за відсутності третіх осіб. Якщо робочий день батька випадає на суботу, побачення з дитиною переноситься на неділю з 10.00 до 12.30 години. За згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок участі у вихованні та побачень батька з дитиною. Незважаючи на вказане рішення, за словами позивачів, відповідач ухиляється від його виконання та не надає можливості батьку, а також діду та бабі бачитись та спілкуватися з дитиною. Останні неодноразово намагались налагодити відносини з відповідачем, але безрезультатно.
З огляду на викладене, позивачі просять визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожної середи та п`ятниці з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, першої та третьої суботи з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, другої та четвертої неділі з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем проживання батька, а також щороку в літній період з 01 по 31 липня та в зимовий період з 02 по 06 січня без обов`язкової присутності матері та інших осіб; визначити діду ОСОБА_2 та бабі ОСОБА_3 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожного вівторка з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, кожної другої та четвертої суботи з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, кожної першої та третьої неділі з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, щороку два тижні в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 23.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання позивачі не з`явилися, від представника позивачів адвоката Вернидуба Д.В. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла.
Представник третьої особи - Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення підтримує висновок виконавчого комітету.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивачів провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 .
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.09.2021 року шлюб, зареєстрований 16 червня 2019 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.10.2021 року №1210 ««Про участь у вихованні та порядок побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_7 » визначено ОСОБА_1 порядок побачень із сином ОСОБА_7 щосуботи з 10.00 до 12.30 години у присутності матері дитини та за відсутності третіх осіб. Якщо робочий день батька випадає на суботу, побачення з дитиною переноситься на неділю з 10.00 до 12.30 години. За згодою обох батьків ними може бути визначений додатковий порядок участі у вихованні та побачень батька з дитиною.

На неодноразові заяви ОСОБА_1 про порушення його прав щодо участі у вихованні та порядок побачень із сином ОСОБА_9 , визначених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 20.10.2021 року №1210, служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради повідомила листом від 21.04.2022 року, що у ситуації, яка склалася, повноваження, якими наділена служба у справах дітей, не дають змоги всупереч волі ОСОБА_4 здійснити комплекс дій, направлених на усунення перешкод у спілкуванні з сином. У листі також йдеться про те, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради від 09.11.2021 року та у подальшому листуванні сторонам роз`яснено необхідність у подальшому обов`язкового виконання рішення виконавчого комітету, зокрема, право того з батьків, хто проживає окремо, кому чиняться перешкоди щодо участі у вихованні дитини, звернутися до суду.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, вважає доцільним визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : щосереди та щоп`ятниці з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин; перша, третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; друга, четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем проживання батька; щороку в літній період з 01 по 31 липня та в зимовий період з 02 по 06 січня без обов`язкової присутності матері та інших осіб; за згодою обох батьків, діда та бабусі ними може бути визначений додатковий порядок побачень батька, діда і бабусі з дитиною, що підтверджується висновком, затвердженим рішенням виконкому №563 від 04.05.2023 року.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Положеннями статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За правилами статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Статтею 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23 липня 2019 року у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 12 квітня 2021 року у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23.09.1994, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16.07.2015, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12.07.2016).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, баба, дід, які проживають окремо від дитини, також мають право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку, бабі, діду спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Водночас, суд зауважує, що наявність конфлікту та неприязні відносини між відповідачем та позивачами не є підставою для обмеження прав останніх на спілкування з дитиною (онуком).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачі мають негативний вплив на дитину (онука), а присутність відповідача під час зустрічей позивачів з дитиною (онуком) у подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки сторін у справі.

Також матеріали справи не містять доказів того, що окреме спілкування позивачів з дитиною без матері може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та дитиною, а також дідом, бабою та онуком, врахувавши висновок органу опіки та піклування, а також інтереси дитини, її вік та звичний розпорядок дня та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на заочний розгляд справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та вихованні дитини (онука) шляхом побачень у певні дні місяця.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачами при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 153, 157, 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-щосереди та щоп`ятниці з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин;

-перша, третя субота місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин;

-друга, четверта неділя місяця з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем проживання батька;

-щороку в літній період з 01 по 31 липня та в зимовий період з 02 по 06 січня без обов`язкової присутності матері та інших осіб.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач 3: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Служба (управління) в справах дітей Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 4/2, код. .

Суддя Д.В. Кузнєцов