УХВАЛА

05 червня 2023 року

м. Київ

справа № 207/1597/20

провадження № 61-7581ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про виділ частки майна, що є у спільній частковій власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до суду касаційну скаргу на рішення Баглійського районного суду м. Дніпропетровська

від 03 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року у вказаній справі.

Касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови Дніпровськогоапеляційного суду від 23 березня 2023 року отримано нею засобами потового зв'язку 24 квітня 2023 року.

В зв`язку з викладеними обставинами заявниця просить поновити строк на оскарження рішення Баглійського районного суду м. Дніпропетровська

від 03 жовтня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року.

Постанову прийнято 24 березня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 390 ЦПК України, припав на 24 квітня 2023 року. Касаційну скаргу подано 15 травня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

За змістом статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Заявник в контексті вимог статті 81 ЦПК України не обґрунтував належним чином факт не отримання копії оскаржуваної постанови, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку та термінів видачі або направлення копій судових рішень.

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази (оригінал конверту, копії матеріалів справи тощо) з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку та термінів видачі або направлення копій судових рішень, або підтвердити факт не отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2023 року, або навести інші підстави з відповідними доказами.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Через особливості розгляду касаційної скарги на стадії її прийняття до розгляду суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дані про направлення судом апеляційної інстанції копії оскаржуваної постанови заявнику засобами поштового зв`язку, оскільки матеріали справи надходять до суду лише після відкриття касаційного провадження у справі.

Таким чином, в контексті вимог статті 81 ЦПК України заявником не обґрунтовано належним чином доказами причини пропуску строку на касаційне оскарження, а суд касаційної інстанції позбавлений процесуального права вирішувати процесуальне питання, ґрунтуючись на припущеннях.

За таких обставин наведені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження суд не визнає поважними.

У зв`язку з тим, що підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка її подала, надати строк для усунення вказаних недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду

м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 березня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційних скарг застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко