Справа №: 398/2411/21
провадження №: 2/398/143/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" серпня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та ОСОБА_3 про зменшення заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И В:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА (ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ)

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам в сумі 25 970,04 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА (ЗА ПЕРВІСНИМ ПОЗОВОМ)

ОСОБА_4 є його колишня дружина, шлюб між ними розірваний 05.04.2018 року.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.08.2019 року, з нього на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття та з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на користь сина ОСОБА_7 , 2002 року народження, який проживав разом з ним.

Починаючи з винесення рішення суду з нього за місцем його роботи утримувалися аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак відповідачка не виконувала рішення суду по сплаті аліментів на утримання свого сина ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість у розмірі 24 412,68 грн.

Син ОСОБА_7 постійно знаходився на його утриманні, так як його мати не дбала про його матеріальний та духовний стан.

На думку позивача, у зв`язку з тим, що протягом тривалого часу син ОСОБА_7 був на його утриманні, а мати усунулась від своїх батьківських обов`язків, не сплачувала аліменти на утримання сина, його заробітна плата в місяць є мінімальною, тому він вважає, що це є поважною причиною для того, щоб звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА (ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ)

У зустрічному позові ОСОБА_2 зазначила, що 21.06.2001 року між нею та ОСОБА_1 був укладений шлюб, від даного шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.04.2018 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду, шлюбу між ними розірвано.

06.08.2019 року Олександрійським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття. На підставі рішення, був виданий виконавчий лист.

18.09.2019 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції(м. Дніпро) було прийнято до свого виконання виконавчий лист та було відкрито виконавче провадження.

Вказує, що усі перераховані нею кошти в рамках виконавчого провадження на користь сина отримував собі в кишеню ОСОБА_1 , на утримання їхнього сина дані кошти він не використовував взагалі, усі кошти йшли потреби та використовувались в його особистих інтересах разом з його співмешканкою. Коли їхньому сину виконалась ОСОБА_7 17 років, він самостійно заробляв собі на потреби та на проживання, харчування. Неодноразово ОСОБА_7 приходив до неї та просив накормити його. Також, вказує, що вона завжди займалась вихованням сина на відстані, цікавилась його успіхами, життям, здоров`ям, надавала матеріальну допомогу.

Наразі вона одружилась з ОСОБА_10 , донька нинішнього чоловіка ОСОБА_11 , проживає з ними однією сім`єю. З 31.07.2018року вона звільнена через стан здоров`я.

Вказує, що ніяких доходів не має, починаючи з 2019 року вона та її діти знаходяться на повному забезпеченні її нинішнього чоловіка ОСОБА_10 , який являється приватним підприємцем, у зв`язку з вищенаведеним, родина не має можливості нести забезпечення ще інших осіб, та у повній мірі виплати заборгованість коштів, а тому просить зменшити розмір заборгованості по аліментам з 23 461,60 грн. на 5000,00 грн.

У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Надали відзив(за зустрічним позовом)відповідно до якого, просять в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, оскільки він не обґрунтований та не відповідає дійсності.

Крім того, надали відповідь на відзив(за первісним позовом), відповідно до якої, вказують, що посилання колишньої дружини про те, що виконувала свої обов`язки, як мати перед сином, не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку з чим, син ОСОБА_7 протягом тривалого часу був на утриманні ОСОБА_1 , тільки він один дбав його матеріальний та духовний стан, а мати зовсім усунулась від своїх батьківських обов`язків, не сплачувала аліменти на утриманні сина, заробітна плата ОСОБА_1 в місяць є мінімальною, на сьогоднішній день син повнолітній, перебуває на заробітках у республіці Польща, тому вважають, що це є поважною причиною для того щоб звільнити від сплати заборгованості по аліментам.

У судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Надала відзив(за первинним позовом)відповідно до якого, вказує, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона не брала участі у вихованні старшого сина не відповідають дійсності, оскільки вона завжди підтримувала стосунки з ОСОБА_7 , надавала матеріальну допомогу особисто йому. Вказує, що ОСОБА_1 не надано обґрунтування своїх вимог та доводів про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, також зазначає, що на момент винесення рішення про стягнення аліментів у ОСОБА_1 була на той час мінімальна заробітна платня, також істотне значення не має, оскільки з моменту рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на момент подачі позову про звільнення від заборгованості по сплаті аліментів - його заробітна плата, як була на той час мінімальною так з залишилася по сьогоднішній день, тож зміни обставин не відбулося, з цього виходить, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Представник третьої особи Служби у справах дітей Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника служби.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направив до суду пояснення, відповідно до яких, вказує, що він проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ,так як усі ним вимоги викладені у позові не відповідають дійсності. Вказує, що ОСОБА_1 не ніс жодних витрат на його утримання починаючи з грудня 2019 року та по теперішній час. Мати, ОСОБА_2 завжди підтримувала його, цікавилась життя, переживала кожного разу, допомагала йому матеріально особисто.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.08.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 про зменшення заборгованості по аліментам у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.02.2022 року, об`єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_3 про зменшення заборгованості по аліментам.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.04.2018 року, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , розірвано.

ОСОБА_10 , 25.09.2020 року уклав шлюб з ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу, останній надано прізвище « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , 05.02.2019 року уклав шлюб з ОСОБА_15 , після реєстрації шлюбу, останній присвоєно прізвище « ОСОБА_16 », що підтверджується свідоцтвом про шлюбу, серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_8 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , у графі батьками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі батьками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06.08.2019 року, стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 24.07.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зустрічну позовну заяву ОСОБА_13 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_13 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 22.12.2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 , а потім якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно на одну дитину.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.05.2021 року, станом на 01.05.2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 25 412,68 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.02.2020року, станом на 31.01.2020 року у ОСОБА_17 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , в розмірі 22 998,09 грн.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за травень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 50% відсотків стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за червень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 50% відсотків стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за серпень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 50% відсотків стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за вересень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 50% відсотків стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за жовтень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 50% відсотків стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за листопад 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 1/3 відсоток стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за грудень 2020 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 1/3 відсоток стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за січень 2021 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 1/3 відсоток стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за квітень 2021 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 1/3 відсоток стягнення.

Відповідно до звіту про відрахування та виплати КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза» щодо ОСОБА_1 , за постановою від 23.09.2019 року №2/398/181/19, за березень 2021 року, із заробітної плати ОСОБА_1 утримувалася сума у розмірі 1/3 відсоток стягнення.

Відповідно до довідки, наданої КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза», вбачається, що ОСОБА_1 , працює з 07.08.2002 року по теперішній час у КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза», з червня 2019 року по травень 2021 року ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату у сумі 70 359,73 грн., та утримано з його заробітної плати аліменти з листопада 2019 року по травень 2021 року у розмірі 41 780,36 грн.

Відповідно до довідки, наданої КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза», вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює у КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичної експертиза», з січня 2021 року по грудень 2021 року ОСОБА_1 було виплачено заробітну плату у сумі 38 491,70 грн., та утримано з його заробітної плати аліменти у розмірі 28 041,92 грн.

Відповідно до довідки від 28.07.2021 року, виданої директором навчально-виховного об`єднання «Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка», вбачається, що ОСОБА_2 , дійсно виховує сина ОСОБА_8 , одна. Батько участі у вихованні дитини не бере. Батьківські збори не відвідує.

Відповідно до довідки від 28.07.2021 року, виданої директором навчально-виховного об`єднання «Олександрійська гімназія ім. Т.Г. Шевченка», вбачається, що ОСОБА_2 , дійсно виховує доньку ОСОБА_8 , одна. Батько участі у вихованні дитини не бере. Батьківські збори не відвідує.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, ОСОБА_2 звільнена з займаної посади 31.07.2018 року.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_17 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 25.06.2001 року. Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_17 народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.04.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_17 розірвано.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06.08.2019 року, стягнуто з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 24.07.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 06.08.2019 року, стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_13 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 22.12.2018 року, до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 , а потім якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно на одну дитину.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.05.2021 року, станом на 01.05.2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 25 412,68 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.02.2020року, станом на 31.01.2020 року у ОСОБА_17 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , в розмірі 22 998,09 грн.

Аналізуючи встановлені у цій справі обставини, а також надані у справі докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не доведено, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з їх тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення в розумінні ст. 197 СК України, а тому у задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити.

НОРМИ ПРАВА

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно дост.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

В розумінні положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявляючи позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості за аліментами на дітей ОСОБА_5 , 2009 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, позивач ОСОБА_1 зазначає, що з ним проживає(проживав) син ОСОБА_7 , 2002 року народження, якого він повністю утримує, незважаючи на рішення Олександрійського міськрайонного суду від 06.08.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів, на утримання сина ОСОБА_7 , 2002 року народження, однак мати усунулась від батьківських обов`язків, не сплачує аліменти, та у зв`язку з тим, що заробітна плата у нього є мінімальною, вважає, що це є причиною для того, щоб звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

Надаючи оцінку таким доводам суд зауважує, що дана обставина стосується сина сторін ОСОБА_7 , 2002 року народження. Вона не є обставиною через яку виникла заборгованість за аліментам на дітей ОСОБА_5 , 2009 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, адже не вказує на причини, що утруднили чи зробили неможливим сплачувати аліменти на них, та не свідчить про виникнення обставин, з якими закон пов`язує обов`язок припинення сплати аліментів саме стосовно на дітей ОСОБА_5 , 2009 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, адже вони продовжили проживати з відповідачкою ОСОБА_2 , а отже стосовно ОСОБА_5 , 2009 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, не є такою, що має істотне значення в розумінні ст. 197 СК України.

При цьому, підстави для звільнення від сплати аліментів визначені ст. 197 СК України та в розумінні чинного законодавства, несплата аліментів та у зв`язку з мінімальною заробітною платою не є істотною підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на дітей, які проживають окремо від нього.

Таким чином, позивачем не доведено, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З урахуванням вищезазначеного, відсутні передбачені ст. 197 СК України, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне.

Заявляючи позовні вимоги про зменшення заборгованості по аліментам на дитину, ОСОБА_7 , 2002 року народження, позивач ОСОБА_2 зазначає, що ніяких доходів вона не має, звільнена з роботи за станом здоров`я, її нинішній чоловік ОСОБА_10 утримує всю родину. Батько ОСОБА_7 , 2002 року народження - ОСОБА_1 , на користь якого були стягнуті аліменти на утримання сина, належним чином не виконує свої батьківських обов`язків, кошти, які були отриманні ним в рахунок аліментів, використовував на власний розсуд. Крім того, аліменти на утримання ОСОБА_5 , 2009 року народження та ОСОБА_6 , 2012 року народження, він не сплачує, зв`язку з чим, діти потребують додаткових витрат на їх утримання, вважає, що це є причиною для того, щоб зменшити їй розмір заборгованості по аліментам.

Таким чином, позивачем не доведено, що заборгованість по аліментам виникла у зв`язку з її тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Пояснення надані ОСОБА_3 , 2002 року народження, суд оцінює критично, оскільки

аліменти були стягнуті на користь ОСОБА_1 , і він не змозі надати достовірні відомості, куди вказані отримані аліменти (кошти) батьком були використані.

З урахуванням вищезазначеного, відсутні передбачені ст. 197 СК України, підстави для зменшення ОСОБА_2 заборгованості по аліментам, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

У зв`язку з відмовою у задоволенні первісного та зустрічного позовів судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.

Керуючись п. 4, 6, 7 Декларації прав дитини, на підставі викладеного, ст. 4, 10, 12, 13, 76-79, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 150-155, 157, 159, 160, 161, 171, 192,197 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимог первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості по аліментам, відмовити.

У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де треті особа: Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального у правління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та ОСОБА_3 про зменшення заборгованості по аліментам, відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2023 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА