Справа № 353/573/23
Провадження № 2/353/216/23
У Х В А Л А

05 червня 2023 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мотрук Л.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону УкраїниПро судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року становить 2684 гривень 00 копійок.

Пунктом 1 статті 4 Закону УкраїниПро судовий збір встановлено, що ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру, яку заявила фізична особа становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звільнення від сплати судового збору обґрунтовує відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28.02.2023 рік № 0914-23-00416 за період з I по IV квартал 2022 року, згідно яких доходи за даний період складались із соціальних виплат з відповідних бюджетів та становили 173666 грн 45 коп. Зважаючи, що соціальні виплати з відповідних бюджетів не є доходами позивачки, вбачаються підставі для звільнення її від сплати судового збору.

Частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 01 листопада 2011 року № 674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Аналіз цих норм дає підстави вважати, що сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, тобто що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Позивач документальних чи інших таких доказів не пред`явила, а документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 28.02.2023 рік № 0914-23-00416 за період з I по IV квартал 2022 року вповні не ілюструє незадовільне (скрутне) майнове становище позивача.

Відомості, надані позивачем свідчать лише про те, що позивач не працевлаштована з 2022 року та не отримує доходи, проте отримує соціальні виплати.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не є особою похилого віку, докази щодо її непрацездатності у справі відсутні, факт того, що вона не працює та не отримує доходів залежить виключно від її волевиявлення.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою відстрочення чи звільнення сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання позивачем наведених вимог процесуального законодавства має правовим наслідком відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду та повернення її заявнику.

Вищенаведене узгоджується з позицією ВП ВС, викладеною в ухвалі від 20.04.2023 року у справі № 990/13/23.

Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на характер спірних правовідносин, які позивач окреслив в позовній заяві, а саме: набуття права власності на нерухоме майно, на брак умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема й на те, що позивач не надав достатніх доказів неможливості сплати судового збору суду за розгляд його позовної заяви, підстав для задоволення вимоги про звільнення сплати судового збору за подання позовної заяви нема.

Враховуючи, що позивачем зазначено ціну позову у розмірі 439270 грн 70 коп, то останній потрібно здійснити сплату судового збору у розмірі 4392 грн 71 коп на р/р Тлумацького районного суду Івано-Франківської області UA0009572, одержувач коштів ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Тлумач/22030101, ЄДРПОУ одержувача 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам передбаченим цивільно-процесуальним законодавством, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст. 175, 185, 260-261 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для виправлення вказаних недоліків та роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяЛ. І. МОТРУК