Провадження № 2/235/186/23
Справа № 235/1370/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Юриної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно наказу № 1 від 01.01.2011 року позивача було прийнято на посаду юриста з 04.01.2022 року у фізичній особі підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 04.01.2011 року позивачем був розроблений та підписаний із роботодавцем трудовий договір, та трудовий контракт, який є невід`ємною частиною трудового договору. Згідно умов трудового контракту, роботодавець мав право звільнити позивача з посади, якщо йому буде пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину в рамках кримінально-процесуального кодексу України. До 08.04.2013 року позивач сумлінно виконував свої посадові обов`язки та своєчасно

отримував належну заробітну плату. 08.04.2013 року співробітниками Костянтинівського міського відділу головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області було порушене кримінальне провадження № 0001006 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 296 КК України. Після того, як роботодавець дізналася про порушене відносно кримінальне провадження, наказом № 12 від 09.04.2013 року позивача було звільнено з посади юриста з 08.04.2013 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗпП «підстави передбачені контрактом» з 08.04.2013 року, посилаючись при цьому на підпункт 5 пункту 18 контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року). Не погодившись з наказом про своє звільнення, позивач звернувся з відповідним позовом до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 04

січня 2023 року по справі № 204/8222/22, було встановлено, що звільнення позивача з

посади юриста відбулося з порушенням норм трудового законодавства. Відповідач, керуючись вищезазначеним рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 04 січня 2023 року по справі № 204/8222/22, яким встановлено що передбачена ст. 47 КЗпП України процедура його звільнення з посади юриста згідно наказу по підприємству від 09.04.2013 року № 12 не була повністю дотримана та підприємством при звільненні допущено порушення норм трудового законодавства, видав наказ від 03.04.2023 року № 19 про скасування наказу по підприємству від 09.04.2013 року № 12 про звільнення з 08.04.2013

року з посади юриста як незаконний, поновлення на посаді юриста з 08.04.2013 року з посадовим окладом в сумі 300000 гривень 00 копійок, поновлення дії трудового договору від 04.01.2011 року укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та позивачем, поновлення дії контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року) укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та позивачем та зобов`язання бухгалтерію провести повний розрахунок за час вимушеного прогулу з 08.04.2013 року.

Одночасно, наказом по підприємству від 03.04.2023 року № 20 позивача було звільнено з посади юриста з 19.04.2013 року, у зв`язку із закінченням 19.04.2013 року строку дії

трудового договору від 04.01.2011 року. Не погодившись з наказом від 03.04.2023 року № 20, позивач звернувся до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська з відповідним позовом про скасування даного наказу. Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська було відкрите провадження № 204/5943/23.

20.09.2023 року, відповідач своїм наказом від 20.09.2023 року № 44 скасувала свій

наказ від 03.04.2023 року № 20, як незаконний. У зв`язку з тим, що відповідач самостійно скасувала наказ від 03.04.2023 року № 20, цивільне провадження № 204/5943/23 було закрито.

Одночасно, своїм наказом від 20.09.2023 року № 45 позивача було звільнено з посади

юриста у фізичній особи підприємця ОСОБА_2 з 27.05.2013 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗпП «підстави передбачені контрактом», посилаючись при цьому на підпункт 5 пункту 18 контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року).

Позивач вважає наказ про звільнення з посади юриста цілком законним, так

як для цього були усі правові підстави передбачені контрактом, однак він вважає, що пред`явлення йому підозри у скоєнні ним злочину, на його професійні якості ніяк не вплинуло.

Позивач просить суд скасувати наказ від 20.09.2023 року № 45 про звільнення його з посади юриста у фізичній особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27.05.2013 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗпП «підстави

передбачені контрактом» та поновити його на посаді юриста у фізичній особи підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 27.05.2013 року.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

У відзиві на позов відповідач зазначила, що згідно наказу № 1 від 01.01.2011 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду юриста з 04.01.2022 року.

04.01.2011 року між нею та ОСОБА_1 розроблений та підписаний трудовий договір, та трудовий контракт, який є невід`ємною частиною трудового договору.

Згідно умов трудового контракту, роботодавець мав право звільнити ОСОБА_1 з посади, якщо йому буде пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні злочину в рамках кримінально-процесуального кодексу України.

До 08.04.2013 року ОСОБА_1 сумлінно виконував свої посадові обов`язки та своєчасно отримував належну йому заробітну плату.

08.04.2013 року співробітниками Костянтинівського міського відділу головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області було порушене кримінальне провадження № 0001006 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 296 КК України.

Після того, як відповідачка дізналася про порушене відносно ОСОБА_1 кримінальне провадження, наказом № 12 від 09.04.2013 року ОСОБА_1 було звільнено з посади юриста з 08.04.2013 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗУпП «підстави передбачені контрактом» з 08.04.2013 року, посилаючись при цьому на підпункт 5 пункту 18 контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року).

Не погодившись з наказом про своє звільнення. ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Згідно рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 04 січня 2023 року по справі № 204/8222/22, було встановлено, що звільнення ОСОБА_1 з посади юриста відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

Керуючись вищезазначеним рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 04 січня 2023 року по справі № 204/8222/22, яким встановлено що передбачена ст. 47 КЗпП України процедура звільнення ОСОБА_1 з посади юриста, згідно наказу по підприємству від 09.04.2013 року № 12 не була повністю дотримана та підприємством при його звільненні допущено порушення норм трудового законодавства, відповідачка видала наказ від 03.04.2023 року № 19 про скасування наказу по підприємству від 09.04.2013 року № 12 про звільнення ОСОБА_1 з 08.04.2013 року з посади юриста як незаконний, поновлення ОСОБА_1 на посаді юриста з 08.04.2013 року з посадовим окладом в сумі 300000 гривень 00 копійок, поновлення дії трудового договору від 04.01.2011 року укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , поновлення дії контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року) укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 та зобов`язання бухгалтерію провести повний розрахунок з ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 08.04.2013 року.

Одночасно, наказом по підприємству від 03.04.2023 року № 20 ОСОБА_1 було звільнено з посади юриста з 19.04.2013 року, у зв`язку із закінченням 19.04.2013 року строку дії трудового договору від 04.01.2011 року укладеного між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погодившись з наказом від 03.04.2023 року № 20, ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська з відповідним позовом про скасування даного наказу. Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за позовом ОСОБА_1 було відкрите провадження № 204/5943/23. 20.09.2023 року, відповідачка своїм наказом від 20.09.2023 року № 44 скасувала свій наказ від 03.04.2023 року № 20, як незаконний. У зв`язку з чим цивільне провадження № 204/5943/23 було закрито.

Одночасно, своїм наказом від 20.09.2023 року № 45 ОСОБА_1 було звільнено з посади юриста у фізичній особи підприємця ОСОБА_2 з 27.05.2013 року згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗУпП «підстави передбачені контрактом», посилаючись при цьому на підпункт 5 пункту 18 контракту від 04.01.2011 року.

Відповідачка вважає оскаржуваний наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади юриста цілком законним, так як для цього були усі правові підстави передбачені контрактом.

27.05.2013 року ОСОБА_1 була пред`явлена підозра, а тому, згідно умов контракту, відповідачка мала усі права звільнити останнього з посади юриста.

Відповідачка також вказує, що в своєму позові позивач зазначає, що вона його звільнила цілком законно, а пред`явлення останньому підозри негативно вплинуло на репутацію підприємства.

Жодних сумнівів щодо професійних якостей позивача у відповідачки не має, але насамперед в даному випадку стоїть репутація та престиж її підприємства.

Відповідачка просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його цивільного позову в повному обсязі.

До судового засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути без її участі.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу ФОП ОСОБА_2 № 45 від 20.09.2023 року ОСОБА_1 звільнено з посади юриста згідно статті 36 частини 1 пункту 8 КЗпП «підстави передбачені контрактом» з 27.05.2023 року. Підставою для звільнення ста порушення юристом ОСОБА_1 підпункту 5 пункту 18 контракту від 04.01.2011 року (зі змінами від 01.10.2012 року) «Пред`явлення працівнику підозри у вчиненні злочину в рамках кримінально-процесуального кодексу України» (а.с.8 зворотня сторона).

Трудовий контракт з найманим працівником між роботодавцем ФОП ОСОБА_2 та працівником ОСОБА_1 укладено 04.01.2011 року (а.с.7-8). Цей контракт є невід`ємною частиною безстрокового трудового договору від 04.01.2011 року. Підпунктом 5 пункту 18 контракту передбачено, що у зв`язку з діяльністю підприємства яке пов`язане з наданням юридичних послуг, з метою збереження ділової репутації, престижу та іміджу фірми, роботодавець встановлює таку додаткову підстави припинення та розірвання контракту, не передбачену чинним законодавством, як набуття працівником офіційного статусу підозрюваного, обвинуваченого в рамках кримінально-процесуального кодексу України в рамках будь-якої кримінальної справи незалежно від важкості вчиненого злочину, незалежно від вини працівника.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2023 року по справі № 204/8222/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2023 року залишено без змін. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2023 року у поновленні ОСОБА_1 процесуального строку на звернення до суду із позовною заявою відмовлено; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі відмовлено.

Позивачем стверджується та не заперечується відповідачкою, що керуючись рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.01.2023 року, наказом № 19 від 03.04.2023 року скасовано наказ від 09.04.2013 року № 12 та поновлено позивача на роботі з 08.04.2013 року. Того ж дня наказом № 20 від 03.04.2013 року позивача було звільнено з посади юриста з 19.04.2013 року у зв`язку з закінченням строку дії трудового договору від 04.01.2011 року. Позивач не погодився з наказом від 03.04.2023 року та звернувся до суду. Відповідачка 20.09.2023 року скасувала наказ від 03.04.2023 року. Позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (справа №204/5943/23).

Наказ, що є предметом оскарження у даній справі, видано 20.09.2023 року.

Позивач у позові зазначає, що вважає наказ про його звільнення з посади юриста цілком законним, так як для цього були усі правові підстави передбачені контрактом, однак він вважає, що пред`явлення йому підозри у скоєнні ним злочину на його професійні якості ніяк не впливає. Відповідачка у відзиві на позов зазначає, що жодних сумніві щодо професійних якостей позивача у неї не має, але в даному випадку для неї є першочерговим репутація та престиж її підприємства.

У наказі, що є предметом оскарження, мови про професійні якості позивача не ведеться, наявні посилання на чинне законодавство як підставу для звільнення, при цьому сам позивач вказує, що його звільнення є законним.

Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про скасування наказу зобов`язаний довести в установленому законом порядку належними та допустимими доказами, яким чином наказ порушує його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ не порушує права позивача, безпосередньо професійні якості не є підставою або обґрунтуванням наказу, крім того сам позивач вважає цей наказ законним, таким чином відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Частиною 12 статті 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору, крім інших, є підстави передбачені контрактом.

Таким вимогам наказ № 45 від 20.09.2023 року відповіда є.

Відповідно до частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, до позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не є обґрунтованими та законними.

Керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 21, 36 КЗпП України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

В судовому засіданні 28.11.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст виготовлено 03.12.2023 року.

Суддя Хмельова С.М.