УХВАЛА

27 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 522/2736/16-ц

провадження № 61-15962ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частини об`єкту незавершеного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила:

встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрацію шлюбу у період з червня 2008 року до 17 березня 2015 року, тобто до дати укладення шлюбу;

визнати спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкт незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю 100 %, не зданий в експлуатацію, який набутий під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2008 року до 17 березня 2015 року за спільні кошти, з правом подальшого введення в експлуатацію;

визнати за ОСОБА_2 право власності на частини об`єкту незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю до експлуатації 100 %, не зданий в експлуатацію, розташований на земельній ділянці, придбаній на ім`я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н. В. 28 квітня 2009 року за реєстровим № 579.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року відкрито провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, не заперечуючи спільне проживання до шлюбу, зазначив, що частка ОСОБА_2 у спільній власності має бути меншою ніж частини, оскільки вклад кожного у створення спільного майна різний.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з червня 2008 року до 17 березня 2015 року, тобто до дати укладення шлюбу. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкт незавершеного будівництва будинок АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю до експлуатації 100 %, розташований на земельній ділянці площею 0,0515 га. Визнано за ОСОБА_2 право власності на частини об`єкту незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_1 загальною площею 647,50 кв. м, готовністю до експлуатації 100 %, що не зданий в експлуатацію та розташований в ДБК «Металург» на земельній ділянці площею 0,0515 га, з правом подальшого введення в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Рішення в апеляційному порядку оскаржено ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, проте посилалася на те, що суд вирішив питання про її права на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , збудований на якій будинок є самочинним.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 31 серпня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року закрито.

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, в якій посилається на те, що оскаржувані судові рішення стосуються безпосередньо її прав, свобод та інтересів.

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року залишено без руху.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 389 ЦПК України передбачено право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Тлумачення зазначеної норми свідчить, що оскарження в касаційному порядку рішення суду першої інстанції особою, яка не залучена до участі у справі, проте вважає, що таким рішенням порушено її права, свободи та інтереси, можливо виключно після його перегляду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою цієї ж особи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Матеріали касаційної скарги та відомості Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року в апеляційному порядку по суті не розглянуто, а отже таке рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частини об`єкту незавершеного будівництва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний

О. В. Ступак