Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 652/53/22
Провадження № 2/650/173/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, цивільну справу за позовною заявою представника позивача Галайдюк Федосія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на нього

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Галайдюк Ф.І. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на нього.

В обґрунтування позову зазначає, що в кінці червня місяця 2020 року дізнався, що продається житловий будинок по АДРЕСА_1 , який продавала відповідачка ОСОБА_2 . Він вирішив купити цей житловий будинок та домовився з відповідачкою про оплату за будинок в сумі 3300 доларів США, та домовився про оплату за нього частинами шляхом переказу зі своєї банківської картки в АТ КБ «ПриватБанк» на картку відповідача. Позивач оплатив частинами суму за будинок, на що відповідачка на підтвердження факту отримання нею всієї обумовленої суми коштів (3300 доларів США) за проданий будинок видала ОСОБА_1 на цю суму власноручно написану письмову розписку. У розписці від 17.04.2021 року зазначено, що вона дає свою згоду на нотаріальне посвідчення цього договору до кінця квітня місяця 2021 року.

При зверненні до нотаріуса для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку, їм було відмовлено в оформленні цього договору, в зв`язку з втратою чинності довіреності від власника будинку ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від 6 травня місяця 2021 року до сьогодні з невідомих для позивача причин відповідач не вчиняє дій, направлених на набуття ним юридичного права на вже фактично проданий нею і придбаний позивачем житловий будинок на АДРЕСА_1 , на телефоні дзвінки не відповідає, місце проживання змінила, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Представник позивача, позивач у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просять суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада».

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності житлового будинку АДРЕСА_1 , належить гр. ОСОБА_4 , який 23.06.2020 року надав доручення ОСОБА_2 на управління, користування та розпорядження (продаж, обмін, тощо) вказаного житлового будинку.

Остання на підставі доручення 17.04.2021 року уклала усний договір купівлі-продажу спірного житлового будинку з ОСОБА_1 . Останній передав відповідачці грошові кошти в сумі 3300 доларів США в рахунок вартості житлового будинку. ОСОБА_2 у свою чергу передала документи на вказаний будинок.

Дана обставина підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 17.04.2021 року, згідно з якою остання зобов`язалася до кінця квітня місяця 2021 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку. Однак до дня звернення до суду відповідач уникає нотаріальному посвідченню договір купівлі-продажу житлового будинку.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права.

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов угоди і відбулося її часткове або повне виконання, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

П.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від. 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, що підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судом необхідно враховувати, що норма ч.2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з`ясовувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення і чи не втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Таким чином, однією із умов застосування ч.2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 336/679/17-ц.

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч.1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розгляд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Судом встановлено, що сторонами за договором купівлі-продажу нерухомого майна, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який оформлено у вигляді розписки, було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, які ними виконанні, однак не було забезпечено нотаріального посвідчення договору з вини продавців житлового будинку, а саме ОСОБА_2 , відповідача по справі, які зобов`язалися підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення спірного договору, однак до дня звернення позивачем до суду ухиляються від такого посвідчення.

Дійшовши переконання, що між сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку відбулася домовленість щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, за умови, що одна сторона не забезпечила його нотаріальне посвідчення, і на даний момент така можливість втрачена через відсутність відповідача, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання такого договору дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 16, 220, 227, 328, 334 ЦК України, ст. 2, 175, 176, 177 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача Галайдюк Федосія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку укладеним та визнання права приватної власності на нього - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 51.2 кв.м., розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 17.04.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 , укладеним.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 51.2 кв.м., розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ірина ХОМИК