Справа № 2-569/08
Провадження № 4-с/638/106/23
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-569/08 та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції; зобов`язати посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, б/н 25.02.2009, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, яким зареєстровано обтяження (реєстраційний номер обтяження 8503121) в межах виконавчого провадження №393/13-09, на підставі виконавчого листа № 2-569/08, виданого 30.10.2008 року Дзержинським районним судом міста Харкова.

Скарга обґрунтована тим, що в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на майно ОСОБА_1 зареєстровано обтяження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н 25.02.2009, Дзержинського відділу державної виконавчої .служби Харківського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 8503121. Виконавче провадження №393/13-09 було відкрито при виконанні виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 року, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова. Об`єктом обтяження, при виконанні виконавчого листа № 2-569/08, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна є невизначене майно, в межах суми стягнення 4500,00 грн.

Скаржник зазначає, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, про що ОСОБА_1 до цього часу було невідомо. В подальшому на запит представника боржника Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження (до складу якої входить спецрозділ, в якому містяться виконавчі провадження зареєстровані до запровадження АСВП, станом на 13.11.2023 року виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 року на примусовому виконанні не перебуває. Надати більш детальну інформацію про обставини здійснення виконавчого провадження Шевченківським ВДВС у м. Харкові не виявляється можливим у зв`язку із знищенням його матеріалів за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку з тим, що на даний час виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 року на примусовому виконанні в провадженні Шевченківського ВДВС у м. Харкові не перебуває, скаржник 14.11.2023 звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Харкові з заявою, про зняття арешту з майна, однак у задоволенні заяви від 14.11.2023 про листом Шевченківського ВДВС у м.Харкові від 20.11.2023 року було відмовлено.

Скаржник зазначає, що на теперішній час відсутні правові підстави вважати законним наявність арешту на нерухоме майно, яке належить боржнику, враховуючи відсутність виконавчого провадження стосовно ОСОБА_1 . Крім того, існує неможливість відновлення виконавчого провадження у майбутньому. При цьому слід враховувати, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувана є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Скаржник вважає бездіяльність Шевченківського ВДВС у м. Харкові незаконною та такою, що порушує його права і свободи як власника майна. Посадовими особами Шевченківського ВДВС у м. Харкові при закінченні виконавчого провадження не були проведені необхідні дії, внаслідок чого було порушено право ОСОБА_1 , яке до цього часу не поновлене.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю. Скаргу просив підтримати. Стягувач та державний виконавець не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали справи № 2-569/08, суд дійшов висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено обставини про те, що заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 березня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальний збиток у розмірі 4500,00 грн, моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішення набрало законної сили 31 березня 2008 року.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, накладене на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н 25.02.2009, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 8503121. Виконавче провадження №393/13-09 було відкрито при виконанні виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 року. Об`єктом обтяження, при виконанні виконавчого листа № 2-569/08, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна є невизначене майно, в межах суми стягнення 4500,00 грн.

Відповідно до листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 листопада 2023 року, згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження (до складу якої входить спецрозділ, в якому містяться виконавчі провадження зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень»), відповідно якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, станом на 13.11.2023 року виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 на примусовому виконанні не перебуває.

Відповідно до пункту 2 розділу XI «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями від 07.06.2017 року № 1829/5 (в редакції чинній на час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану) строк зберігання завершених виконавчих проваджень переданих на зберігання в архів органу юстиції становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Надати більш детальну інформацію про обставини здійснення виконавчого провадження Шевченківським ВДВС у м. Харкові не виявляється можливим у зв`язку із знищенням його матеріалів за закінченням терміну зберігання.

Стаття 447 ЦПК України регламентує, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із положення статті 50 частин 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно із п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Відповідно до частин третьою-п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

ОСОБА_1 14.11.2023 року звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Харкові із заявою, про зняття арешту з майна, накладеного постановою Дзержинського ВДВС в межах ВП №393/13-09, при виконанні виконавчого листа № 2-569/08 від 30.10.2008 року, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова, реєстраційний номер обтяження 8503121.

Листом Шевченківського ВДВС у м. Харкові від 20.11.2023 у задоволенні заяви від 14.11.2023 про зняття арешту з майна було відмовлено.

Отже, на сьогодні майно ОСОБА_1 перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанови Постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н 25.02.2009, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 8503121, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом беззаперечно установлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання з правом повторного провадження. Завершення даного типу не дає підстав для звільнення майна з-під арешту. Надати детальну інформацію відносно виконавчих проваджень та надати копію постанови про відкриття виконавчого провадження являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, переданих на зберігання становить 3 роки.

До того ж суду не надано будь-яких підтверджень звернень до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про відновлення знищеного виконавчого провадження або про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Суд бере до уваги, що особа є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно особи як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання. Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021, справа № 910/10011/19).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», Конституції України та Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на бездіяльність посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-569/08 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

3обов`язати посадових осіб Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений Постановою про відкриття виконавчого провадження, б/н 25.02.2009, Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, яким зареєстровано обтяження (реєстраційний номер обтяження 8503121) в межах виконавчого провадження №393/13-09, на підставі виконавчого листа № 2-569/08 виданого 30.10.2008 року Дзержинським районним судом міста Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 30 листопада 2023 року.

Суддя І.П. Латка