Справа № 604/1567/23
Провадження № 2-с/604/2/23
У х в а л а

про скасування судового наказу

05 грудня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу №2-н/604/31/23 від 21 листопада 2023 року, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вона просить скасувати судовий наказ Підволочиського районного суду Тернопільської області №2-н/604/31/23 від 21 листопада 2023 року про стягнення з неї на користь Приватного акціоненого товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4934,02 грн та судового збору у розмірі 268,40 грн та стягнути з Приватного акціоненого товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на її користь сплачений судовий збір у розмірі 134,20 грн.

Свою заяву ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що в заяві про видачу судового наказу стягувач посилається на постанову НКРЕП №3021 від 24.12.2019, №1159 від 24.06.2020, №2770 від 30.12.2020, №124 від 30.01.2021, але вказані постанови не зареєстровані в Мінюсті. Тобто, по даному боргу вбачається спір. Беручи до уваги вищевказані обставини ОСОБА_1 вважає нарахований їй борг стягувачем незаконним.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви про скасування судового наказу, суд вважає, що судовий наказ належить скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у т. 170 ЦПК України.

Судом встановлено, що 21 листопада 2023 року Підволочиським районним судом Тернопільської області було видано судовий наказ по справі 604/1567/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціоненого товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 4934,02 грн та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача і на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу висновку, що правовідносини між сторонами є спірними, у заяві про скасування судового наказу наведено посилання на обставини, які можуть свідчити про необґрунтованість вимог стягувача та надано посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача, а вимоги стягувача підлягають доказуванню, відтак, заявлену вимогу про скасування судового наказу слід задовольнити. Між сторонами існує спір про право та обставини, викладені у заяві про скасування судового наказу, мають істотне значення для вирішення справи, можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Щодо вимог в частині стягнення сплаченого судового збору зі стягувача на користь боржниці, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До заяви додано доказ сплати судового збору у розмірі 134,20 грн.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Приватне акціонене товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» звернулося до суду в порядку наказного провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України «Наказне провадження». Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Таким чином, у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №2-н/604/31/23 від 21 листопада 2023 року задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Підволочиського районного суду Тернопільської області №2-н/604/31/23 від 21 листопада 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціоненого товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4934,02 грн та судового збору у розмірі 268,40 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з додержанням загальних правил щодо пред`явлення цивільного позову, визначених ЦПК України.

Внесена сума судового збору стягувачу не повертається, а у разі пред`явлення ним позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала в частині визначення судових витрат може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сіянко