справа №754/978/22-ц
провадження № 22-ц/824/7124/2023
головуючий у суді І інстанції Бусик О.Л.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів, визнання недійсним правочину та захист персональних даних, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів, визнання недійсним правочину та захист персональних даних, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" задоволено частково. Зобов`язано ТОВ "Укр Кредит Фінанс" видалити всі персональні дані ОСОБА_1 з електронних баз, сервісів, припинено їх збір, обробку, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення, використання, розповсюдження, передачу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнено з ТОВ "Укр Кредит Фінанс" в дохід держави 992,40 грн судового збору.

10 січня 2022 року представник відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс"- адвокат Глуховецький О.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 8 лютого 2023 року заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів, визнання недійсним правочину та захист персональних даних, відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Укр Кредит Фінанс" витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Яцюк М.В. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви. Також просить стягнути на свою користь з відповідача витрати на правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 1 700 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що представником відповідача пропущено строк звернення до суду з заявою про відшкодування судових витрат, витрат на професійну (правничу) допомогу, у відповідності до норм ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Зазначає, що в порушення норм ч. 3 ст. 137 ЦПК України стороною відповідача не було надано суду належних, достовірних, достатніх доказів на підтвердження вимог понесення витрат на правничу (правову) допомогу. А саме, в порушення вимог чинного процесуального законодавства стороною відповідача не надано до своєї заяви про відшкодування витрат детального опису робіт (наданих послуг), що є однією з обов`язкових вимог ЦПК України.

Звертає увагу, що судом першої інстанції розглядаючи заяву сторони відповідача від 9 січня 2023 року не було враховано, що стороною відповідача представником Глуховецьким О.С. було повторно звернено до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання стосовно судових витрат, витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн, про розгляд якої в матеріалах цивільної справи міститься процесуальний документ, а саме, ухвала суду від 4 січня 2023 року про залишення даної заяви без розгляду, у зв`язку з поданням даної заяви з порушення норм ст. ст. 126,141 ЦПК України, а отже, у разі не згоди сторони відповідача з прийнятим судом першої інстанції процесуальним документом, останній повинен був звернутися з апеляційною скаргою на відповідне рішення суду.

24 березня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача Глуховецького О.С. , в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що представником відповідача були надані документи, які підвереджують понесені ним витрати на правову допомогу у повній відповідності до вимог ч.1 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ГК України, а звернення до суду з заявою поро ухвалення додаткового рішення було здійснено у відповідності до ст. 270 ЦПК України.

Зазначає, що Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 4 січня 2023 року заяву представника відповідача (помилково, не дослідивши матеріали справи, які містили необхідні документи) залишив без розгляду, а тому судом по суті заява не розглядалася.

Також зазначає, що апелянт подає апеляційну скаргу на додаткове рішення, яким з апелянта стягнуто 1 000 грн, а тому витрати на правову допомогу у розмірі 1 700 гривень є неспівмірними з ціною позову (в даному випадку розміром судових витрат стягнутих з апелянта).

Крім того, просить покласти на ОСОБА_1 витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 1 000 грн за розгляд справи у апеляційному суді.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" - адвокат Глуховецький О.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та її представник до суду апеляційної інстанції не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується судовою повісткою направленою на електронну адресу сторін (Т.2, а.с. 158-159).

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та її представника з урахуванням вимог частини другої статті 372 ЦПК України, оскільки його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву представника відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" - адвоката Глуховецького О.С. про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості та вважав, що оскільки позов ОСОБА_1 до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" задоволено частково, при цьому, частина задоволених вимог становить третину від заявлених вимог позивача, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог до 1 000 грн.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що у січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів, визнання недійсним правочину та захист персональних даних, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" задоволено частково. Зобов`язано ТОВ "Укр Кредит Фінанс" видалити всі персональні дані ОСОБА_1 з електронних баз, сервісів, припинено їх збір, обробку, систематизацію, накопичення, зберігання, уточнення, використання, розповсюдження, передачу. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.Стягнено з ТОВ "Укр Кредит Фінанс" в дохід держави 992,40 грн судового збору.

10 січня 2022 року представник відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс"- адвокат Глуховецький О.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначав, що під час ухвалення рішення не було повністю вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме: не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, докази про які було додано представником відповідача.

Стаття 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої).

Відповідно до положень частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Є усталеною судова практика Верховного Суду, який притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14 грудня 2021 року, №905/716/20 від 8 квітня 2021 року, № 916/2087/18 від 31 березня 2021 року, №922/3812/19 від 10 грудня 2020 року зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Крім того, у справі № 922/676/21 окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Отже, подання попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, проте залишається на розсуд суду, а відтак у сторони залишається і ризик не отримати відповідне відшкодування судових витрат.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, у суді першої інстанції представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому визначив попередній розрахунок суми судових витрат, зокрема вказав, що розмір витрат на правову допомогу, яку поніс відповідач, становить 3 000 грн (а.с. 66-72).

Також, до відзиву представником було надано докази понесення таких витрат, а саме: договір про надання правової допомоги від 22 вересня 2021 року, укладений між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та Глуховецьким О.С. ; рахунок-фактуру № Р-00000020 від 17 лютого 2022 року, відповідно до якого відповідачем було сплачено на рахунок адвоката 3 000 грн (надання правової допомоги згідно п. 2.1.1.2 договору про надання правової допомоги від 22 вересня 2021 року, а саме за підготовку відзиву на позовну заяву); акт № Р--02/22 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21 лютого 2022 року на суму 3 000 грн; платіжне доручення № 1048 від 17 лютого 2022 року.

Таким чином, стороною відповідача у його першій заяві по суті спору були надані як орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, так і докази у підтвердження їх понесення. За таких обставин сторона відповідача не повинна була повторно надавати ці докази до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Також апеляційним судом встановлено, що Печерський районний суд міста Києва ухвалюючи судове рішення по суті заявлених позовних вимог (15 листопада 2022 року) не вирішив питання щодо розподілу витрат на правову допомогу на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, представником відповідача були надані документи, які підвереджують понесені ним витрати на правову допомогу у повній відповідності до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а звернення до суду з заявою поро ухвалення додаткового рішення було здійснено у відповідності до ст. 270 ЦПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не мав права повторно звернутися з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а мав у разі незгоди із ухвалою від 4 січня 2023 року звернутися з апеляційною скаргою на відповідне рішення, оскільки матеріалами справи встановлено, що суд першої інстанції ухвалою від 4 січня 2023 року заяву представника відповідача залишив без розгляду, отже судом по суті заява не розглядалася, що не є перешкодою для повторного звернення для розгляду цього питання.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не відображено позиції сторони позивача стосовно оскаржуваного судового рішення. Так, представник позивача зазначає, що 7 лютого 2023 року о 10.12 годин направив на електрону адресу суду письмові заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, в той час як судове засідання було призначене на 8 лютого 2023 року.

Матеріалами справи встановлено, що у суді першої інстанції представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву ще 22 лютого 2022 року, в якому вказав, що розмір витрат на правову допомогу, яку поніс відповідач, становить 3 000 грн та надав докази у підтвердження понесених витрат (а.с. 66-72).

Разом з тим, з моменту подання відповідачем відзиву на позовну заяву із зазначенням розміру витрат на правову допомогу, позивач не зверталась до суду із запереченнями на такі витрати, хоча у неї було на це достатньо часу.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не надав до суду належних, достовірних достатніх доказів на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги від 22 вересня 2021 року, укладений між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та Глуховецьким О.С. ; рахунком-фактурою № Р-00000020 від 17 лютого 2022 року, відповідно до якого відповідачем було сплачено на рахунок адвоката 3 000 грн (надання правової допомоги згідно п. 2.1.1.2 договору про надання правової допомоги від 22 вересня 2021 року, а саме за підготовку відзиву на позовну заяву); актом № Р--02/22 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21 лютого 2022 року на суму 3 000 грн; платіжним дорученням № 1048 від 17 лютого 2022 року.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви з урахування часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, додаткове рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Звертаючись до апеляційного суду із відзивом на апеляційну скаргу представником відповідача також було заявлено про стягнення з позивача на його користь понесених відповідачем витрати на правову допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн.

Також, до відзиву представником було надано докази понесення таких витрат, а саме: договір про надання правової допомоги від 22 листопада 2022 року, укладений між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та Глуховецьким О.С. ; рахунок-фактуру № Р-00000031 від 23 березня 2023 року, відповідно до якого відповідачем було сплачено на рахунок адвоката 1 000 грн (надання правової допомоги згідно розділу 2 договору про надання правової допомоги від 25 листопада 2022 року, а саме за підготовку відзиву на апеляційну скаргу); акт № Р--03/23 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23 березня 2023 року на суму 1 000 грн; платіжне доручення № 309 від 23 березня 2023 року.

Верховний Суд у своїй постанові від 3 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц зазначив, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що відповідачем доведено факт понесення ним судових витрат на юридичні послуги у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи викладене та зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок позивача відповідачеві у заявленому розмірі, а саме у розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 8 лютого 2023 рокузалишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс"() витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 (одну тисячу) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба