Справа №339/182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.23 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сметанюка В.Б.,

секретаря судового засідання Ганчар Л.В.,

позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Томина С.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Устінського А.В.,

представника відповідача Болехівської міської ради Калитин І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання про призначення судової експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Болехівської міської ради Івано-Франківської області про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Болехівської міської ради Івано-Франківської області про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди.

10 липня 2023 року та повторно 21 серпня 2023 року до закінчення підготовчого судового засідання позивачкою ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, проведення якої просить доручити експертам ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз».

У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Томин С.В. подане клопотання підтримали та просили задоволити, поставивши на розгляд та вирішення експертів наступні уточнені питання:

1. Чи є зневажливим висловлюванням, викладена у службовій записці ОСОБА_2 від 12.05.2023 року інформація наступного характеру «…вона з увімкненою камерою на телефоні увірвалася у туалет у приміщенні міської ради, де він перебував у той час»?

2. Чи має така інформація образливий для позивачки ОСОБА_1 характер?

3. Чи є ситуація, пов`язана з поширенням такої інформації психотравмуючою для позивачки ОСОБА_1 .?

4. Якщо так, то чи завдано позивачці ОСОБА_1 внаслідок її поширення моральної шкоди?

5. Який можливий розмір становить компенсація за завдані позивачці моральні страждання?

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо задоволення вказаного клопотання заперечили, посилаючись на його необгрунтованість та недоцільність проведення судово-психологічно експертизи, оскільки до її компетенції не можна віднести вирішення питання про ймовірне заподіяння особі моральної шкоди.

Суд, розглянувши клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма закріплена і ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На суд покладено обов`язок сприяти всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, здійсненню особами, які беруть участь у справі, їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вимоги до висновку експерта визначені у ст. 102 ЦПК України. Зокрема, ч. 2 цієї статті передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності наступних умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

За приписами ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Отже, судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі та у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Предметом судово-психологічної експертизи є питання про діяльність осіб, індивідуально-психологічні властивості яких не виходять за межі норми (особливості сприйняття певних явищ за данихумов, здатність адекватно їх оцінювати тощо).

Згідно розділу VI Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998 року, психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей.

Метою психологічної експертизи щодо моральної шкоди є встановлення наявності чи відсутності моральних страждань внаслідок протиправних дій або бездіяльності інших осіб; причинного зв`язку між ситуацією спричинення шкоди та стражданнями; встановлення, в чому саме полягають моральні страждання в юридично визначених обставинах; визначення інтенсивності, глибини та тривалості страждань. Щодо рекомендацій встановлення розміру компенсації моральної шкоди висновки психолога носять імовірний характер та є науковою рекомендацією для визначення можливого розміру компенсації моральної шкоди судом.

Предметом доказування у даній справі є - поширення інформації відповідачем внаслідок якої було порушено особисті немайнові права особи (позивачки). Факт заподіяння моральної шкоди повинна довести позивачка.

За загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Такий різновид експертизи, як судово-психологічна не належить до випадків обов`язковості призначення.

Крім того, призначення експертиз для визначення розміру моральної шкоди не є обов`язковим, оскільки таке визначення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, належить до компетенції суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у клопотанні позивачки не наведені належні обґрунтування доцільності призначення судової психологічної експерти, і судом не встановлено сукупності умов для призначення відповідної експертизи, яка не є обов`язковою, крім того, з врахуванням предмету даної цивільної справи, суд вважає, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, в даному випадку не потрібна наявність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Також у цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення по даній справі судово-психологічної експертизи слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 102-107,197, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Болехівської міської ради Івано-Франківської області про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Б. Сметанюк