Постанова

Іменем України

(додаткова)

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 357/8194/19

провадження № 61-8059св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшина Марина Олександрівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», яка підписана представником Косяком Вячеславом Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення та заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», яка підписана представником Тетерею Світланою Ігорівною, про винесення додаткової постанови у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Малоєрчиківської сільської ради Сквирського району Київської області Ілюшиної Марини Олександрівни про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішень про реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування, внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 10 травня 2023 року касаційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода», яка підписана представником Тетерею С. І., задоволено частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про витребування земельної ділянки скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення цієї позовної вимоги.

Витребувано на користь ТОВ «Олійникова Слобода» у його тимчасове (строкове) володіння з тимчасового (строкового) володіння ТОВ «Агрокомплекс «Узин» земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0012 загальною площею 1,1657 га, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0013 загальною площею 1,1657 га, розташовану у межах Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, орендарем яких є ТОВ «Олійникова Слобода» згідно з договором оренди від 14 серпня 2013 року № 26, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Ім. Котовського», правонаступником якого є ТОВ «Олійникова Слобода».

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні інших оскаржених позовних вимог залишено без змін.

16 травня 2023 року ТОВ «Олійникова Слобода» через представника Тетерю С. І. подало заяву про винесення додаткової постанови, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Узин» у рівних частинах на користь ТОВ «Олійникова Слобода» понесені витрати на професійну правничу допомогу у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій пропорційно задоволених позовних вимог.

Заява мотивована тим, що ТОВ «Олійникова Слобода» надає засвідчені копії додаткових угод № 21/12/29-2 від 29 грудня 2021 року, № 22/08/15-2 від 15 серпня 2022 року, № 23/05/15-2 від 15 травня 2023 року до договору про надання правової допомоги № 18/12-10 від 22 грудня 2018 року, укладеного між ТОВ «Олійникова Слобода» та АО «ЕВЕРЛІҐАЛ» № 64 від 15 травня 2023 року, платіжної інструкції ТОВ «Олійникова Слобода» № 66182604 від 15 травня 2023 року, акту приймання-передачі наданих послуг № 22/08/15-1 від 15 травня 2023 року за договором про надання правової допомоги № 18/12-10 від року, згідно з якими розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи в суді касаційної інстанції становить 19 914,35 грн.

17 травня 2023 року ТОВ «Агрокомплекс «Узин» через представника Косяка В. М. подало заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про судові витрати, а саме: стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» понесені витрати на правничу допомогу за розгляд справи в судах апеляційної та касаційної інстанціях пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Заява мотивована тим, що касаційний суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені ТОВ Агрокомплекс «Узин» при розгляді справи в суді апеляційної та касаційної інстанціях, які складаються із сплачених на користь АО «МКБ ГРУПП» витрат на правничу допомогу. Заяви про понесеним витрат на правничу допомогу та їх розмір, докази їх понесення, які ТОВ Агрокомплекс «Узин» понесло у зв`язку з розглядом даної справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій були подані товариством до апеляційного суду у відзиві на апеляційну скаргу; до Верховного Суду у відзиві на касаційну скаргу.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Згідно частин третьої-п`ятої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:

«40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19 вказано, що:

«у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Судами також не враховано, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України (на підставі якої прийнято рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу) суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, судами не враховано, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

ТОВ «Олійникова Слобода» у касаційній скарзі вказувало, що позивач поніс втрат на професійну правничу допомогу адвокатів АО «Еверліґал» у розмірі 30 406,01 грн під час розгляду справи у суді першої інстанції; 20 119,14 грн під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції; 19 914,35 грн під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

У відзивах на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» просили суд стягнути з позивача судові витрати понесені в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції, а саме, витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн на користь відповідача ОСОБА_1 та 12 500 грн на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин». У відзиві на касаційну скаргу позивача ТОВ Агрокомплекс «Узин» зазначало, що розмір витрат на правничу допомогу за розгляд справи в касаційній інстанції складатиме 12 000 грн.

Крім того у відзиві на касаційну скаргу позивача ТОВ Агрокомплекс «Узин» зазначало, що розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача на оплату послуг адвокатів складає майже 81 % ціни позову, що є неспівмірним та протирічить принципу розумності. Складність справи незначна, враховуючи те, що позивач вже звертався до суду у 2018 році до ТОВ Агрокомплекс «Узин» і позовна заява, наявна у справі, з майже аналогічних підстав та обставин справи. Час витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг зазначених адвокатом робіт як у суді першої інстанції так і у суді апеляційної інстанції не відповідають дійсності. АО «Еверлігал» фактично підготувало один зразок позовної заяви у 2018 році і для всіх справ він є ідентичним, та один зразок позовної заяви у 2019 році і для всіх справ такий позов є ідентичним. Касаційна скарга відтворює доводи, викладені заявником в позовній заяві, письмових поясненнях та апеляційній скарзі, тому, її складання не вимагало значного обсягу робіт. Враховуючи незначну тривалість судових засідань як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, витрати на професійну правничу допомогу не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань. У разі задоволення касаційної скарги відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 8 000 грн в суді першої інстанції, до 6 000 грн в суді апеляційної інстанції та до 4 000 грн в суді касаційної інстанції.

З урахуванням часткового задоволення позову, на користь ТОВ «Олійникова Слобода» з ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Узин» належить стягнути по 4 418,30 грн судового збору з кожного.

З урахуванням часткового задоволення позову, на користь ТОВ «Олійникова Слобода» з ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Узин» належить стягнути по 7 043,95 грн витрат на правову допомогу у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій з кожного.

З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, на користь ТОВ «Агрокомплекс «Узин» з ТОВ «Олійникова Слобода» належить стягнути 19 600 грн витрат на правову допомогу у судах апеляційної та касаційної інстанцій; на користь ОСОБА_1 з ТОВ «Олійникова Слобода» належить стягнути 10 400 грн витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції.

У разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму (частина дванадцята статті 265 ЦПК України).

На підставі частини дванадцятої статті 265 ЦПК України:

з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» належить стягнути 8 137,75 грн судових витрат;

з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Олійникова Слобода» належить стягнути 1 062,25 грн судових витрат.

Касаційний суд враховує, що постановою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2022 року стягнуто з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Стягнуто з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 500 грн.

Доводи ТОВ Агрокомплекс «Узин» про неспівмірність витрат на правову допомогу позивача з огляду на те, що АО «Еверлігал» фактично підготувало один зразок позовної заяви у 2018 році і для всіх справ він є ідентичним, та один зразок позовної заяви у 2019 році і для всіх справ такий позов є ідентичним, колегія суддів відхиляє. Кожна справа, навіть між тими самими сторонами, не є тотожною з огляду на різні фактичні обставини, заявлені позовні вимоги.

Тому заяви про ухвалення додаткового рішення підлягають задоволенню частково. Як наслідок належить змінити розподіл судових витрат в справі, стягнути з ТОВ «Олійникова Слобода» на користь ТОВ Агрокомплекс «Узин» 8 137,75 грн судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Олійникова Слобода» 1 062,25 грн судових витрат.

Керуючись статтями 137, 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Узин», яка підписана представником Косяком Вячеславом Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода», яка підписана представником Тетерею Світланою Ігорівною, про винесення додаткової постанови задовольнити частково.

Змінити розподіл судових витрат в справі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» 8 137,75 грн судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» 1 062,25 грн судових витрат.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук