РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виділ часток із спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виділ часток із спільної сумісної власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на ту обставину, що їй, її колишньому чоловікові ОСОБА_6 , синам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на час смерті майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_8 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на час смерті майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є позивачка, його батько ОСОБА_6 ; його дружина ОСОБА_4 ; його дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мамою якої є відповідач ОСОБА_2 і яка на час відкриття спадщини була неповнолітньою.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є позивач та його батько ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер колишній чоловік позивача ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на час смерті майно, а саме на частку квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його мама ОСОБА_9 , однак ІНФОРМАЦІЯ_6 вона померла. Також спадкоємцями першої черги є онучки померлого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мамою якої є відповідачка ОСОБА_2 і яка на час відкриття спадщини була неповнолітньою.

Зазначає, що на даний час частки в квартирі не виділені, а тому вона не може скористатися своїм правом на прийняття спадщини після смерті синів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Зважаючи на викладене, просить виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/4 частині кожному із спільної сумісної власності, в якій знаходиться квартира АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Частиною 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Копією свідоцтва про право власності на житло, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом 23.04.2007 року, згідно розпорядження від 22.04.2004 №136 та 19.04.2007 №168, стверджується, що позивачу разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_7 .

Копією витягу з актового запису про смерть, актовий запис 2965, виданий відділом РАЦС в м.Мілан Італійської Республіки, підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 помер син позивача - ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер колишній чоловік позивача - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Такими чином судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своїх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте не може оформити свої спадкові права, оскільки на даний час частки в квартирі АДРЕСА_1 не виділені.

За таких обставин справи, з врахуванням позиції відповідачів, які беззаперечно визнали заявлені до них вимоги, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законним та обґрунтованими, та позов слід задовольнити.

На підставі ст. ст.368, 370, 1226, 1261 ЦК України, ст.ст. 1216-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 81, 200,206,265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виділ часток із спільної сумісної власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 по 1/4 частині кожному із спільної сумісної власності, в якій знаходиться квартира АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.М. Лутай