Справа № 585/2255/23
Номер провадження 2/585/612/23
У Х В А Л А

02 червня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євтюшенкова В.І., розглянувши матеріали до позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Роменської міської ради Сумської області про поділ нерухомого майна та визнання права власності на самочинне будівництво,

в с т а н о в и в:

Адвокат Яковець Є.О. звернувся до суду як представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , Роменської міської ради Сумської області про поділ нерухомого майна та визнання права власності на самочинне будівництво.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

1.) В порушення вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України, матеріали справи не містять документів на підтвердження сплати позивачами судового збору у необхідному розмірі.

Так, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просять:

-виділи їм в натурі у індивідуальну власність 27/50 частин житлового будинку загальною площею 84,9 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м. та надвірних будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності кожного з них на виділене майно;

-виділити їм в натурі у індивідуальну вартість по 9/50 частин земельної ділянки загальною площею 0,0587 га кадастровий номер :03:053:0123 припинивши право спільної часткової власності на виділене майно;

-визнати за ними у рівних частках (по 1/3 частині за кожною) право власності на самочинно побудоване нерухоме майно (перелік якого в позові), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, представник позивача долучає квитанцію про сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. з посиланням на те, що при зверненні з цим позовом позивачі не можуть визначити ціну позову і вони вважають за можливе сплатити судовий збір у мінімальному розмірі і просити суд попередньо визначити його розмір при відкритті провадження.

Але, до позову не долучені докази на підтвердження не можливості визначити ціну позову, а тому не зрозуміло, що заважає позивачам звернутись до особи, яка проводить оцінку майна за відповідним висновком для визначення вартості спірного нерухомого майна та що заважає позивачам звернутись до відповідного органу за нормативно-грошовою оцінкою спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Таким чином, позивачам необхідно звернутись до спеціаліста з оцінки майна за висновком про вартість спірного будинку, до центру надання адміністративних послуг або через портал електронних сервісів Держгеокадастру отримати дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, вказати у позові його ціну, та виконати вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України, з врахуванням вимог ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», оплативши подану ними позовну заяву , яка містить три вимоги майнового характеру судовим збором у встановленому розмірі.

Визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті, в ухвалі про залишення позову без руху суд не має можливості, у зв`язку з відсутністю ціни позову.

2) Крім того, у позові представник позивача зазначає відповідачем ОСОБА_4 , вказуючи, що остання є власником решти 23/50 частини спірного нерухомого майна, але не долучає доказів, якими це підтверджується, а тому суд позбавлений можливості визначити, чи є указаний відповідач належною стороною у справі.

3) З договору купівлі-продажу частини будинку від 15.01.2003 вбачається, що на підставі його укладення власниками частини спірного нерухомого майна стали ОСОБА_1 та її неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому, до суду, окрім ОСОБА_1 , звертаються ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але з долучених до позову документів не вбачається, чим підтверджується їх право на спірне нерухоме майно.

4) Однією з позовних вимог є визнання за позивачами права власності на самочинне будівництво. При цьому, поданню позову про визнання права власності на самочинне будівництво має передувати звернення до компетентного державного органу, до повноважень якого входять питання будівництва і рішення якого (чи їх відсутність) дають підстави вважати, що наявне порушення права. Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

До позову не долучено доказів на підтвердження звернення позивачів до відповідного органу, який відповідає за регулювання відносин у будівельній сфері.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, відповідно до ст. 185 ЦПК України позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачам строк для виправлення указаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Роменської міської ради Сумської області про поділ нерухомого майна та визнання права власності на самочинне будівництво, залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання їх представником даної ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їм.

Ухвала не оскаржується.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова