ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 684/156/17

Провадження № 22-ц/4820/965/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника скаржника Бондарчука С.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області в складі судді Галиш І.Б. від 15 березня 2023 року про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бабенко Ольгу Олександрівну скасувати арешт, накладений на грошові кошти, за скаргою боржника ОСОБА_2 на бездіяльність посадової особи державної виконавчої служби.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 , звертаючись зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, зазначав, що Старосинявським районним судом видано виконавчий лист у справі №684/156/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу, який пред`явлено стягувачем до виконання до Подільського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та за яким відкрито виконавче провадження №60128740.

27.07.2022 року боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією до ЗСУ та направлений на проходження служби до в/ч НОМЕР_1 з 19.08.2022 року, а в подальшому - до в/ч НОМЕР_2 з 23.09.2022 року, у зв`язку з чим представником боржника подано державному виконавцю заяву про зупинення виконавчих дій, яка залишена без реагування.

В подальшому згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 14.10.2022 року ОСОБА_2 зараховано до складу вказаної в/ч на всі види забезпечення.

У лютому 2023 року боржнику ОСОБА_2 стало відомо про те, що на його банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_4 , призначений для зарахування заробітної плати накладено арешт державним виконавцем Подільського відділу ДВС у місті Києві Бабенко О.О. в межах виконавчого провадження №60128740. На вказаний рахунок ОСОБА_2 отримує грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ, що підтверджується довідкою Приватбанку та відомостями про цільові надходження на даний рахунок від військової частини НОМЕР_3 .

Вважає, що накладення арешту на вказаний зарплатний рахунок грубо порушує права ОСОБА_2 та не дозволяє йому користуватися власними коштами, які він отримує від держави як військовослужбовець, який захищає Україну від російської агресії. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові №756/8815/20 від 20.04.2022 року, накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

08.02.2023 року та 13.02.2023 року представником боржника подано заяви до Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування арешту коштів на вказаному банківському рахунку та про зупинення виконавчих дій на підставі п.1.ч.1. ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», однак на час подання скарги арешт з рахунку не знятий та виконавче провадження не зупинене, чим грубо порушено права ОСОБА_2 .

Боржник вважає таку бездіяльність державного виконавця неправомірною.

З цих підстав просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О., яка полягає у незнятті арешту на кошти на банківському рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_4 , що призначений для зарахування заробітної плати та у незупиненні вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60128740; зобов`язати державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. винести постанови про зняття вказаного арешту та про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №60128740.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15.03.2023 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бабенко Ольги Олександрівни щодо незняття арешту, накладеного на кошти, що знаходяться на картковому банківському рахунку IBAN НОМЕР_4 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», який належить боржнику ОСОБА_2 , на який він отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) у виконавчому провадженні №60128740.

Зобов`язано державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бабенко Ольгу Олександрівну скасувати арешт, накладений на грошові кошти на банківському рахунку IBAN НОМЕР_4 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», який належить боржнику ОСОБА_2 та на який він отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ).

У задоволенні решти вимог скарги - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати державного виконавця Подільського відділу ДВС у місті в межах виконавчого провадження №60128740, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зняти арешт з грошових коштів, що надходять на рахунок НОМЕР_4 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», належний ОСОБА_2 , лише за призначенням «заробітна плата». На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 10.02.2023 року, згідно якої на цей рахунок ОСОБА_2 може надходити не тільки заробітна плата, але й інші кошти (перекази). Банком не повідомлено виконавця про цільове призначення рахунку та не повернено постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на його рахунку, а кошти, що надходять на рахунок боржника втрачають свій цільовий статус (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат), та набувають статус вкладу, то державний виконавець позбавлений можливості зняти арешт з коштів боржника. Законом передбачений вичерпний перелік підстав, за яких державний виконавець має право зняти арешт з майна (коштів) боржника, а тому відмова державного виконавця у знятті арешту з коштів боржника за його заявою є правомірною. Вказує, що заробітна плата, є джерелом доходу та засобом для існування ОСОБА_2 , а тому вважає правильним буде тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, арешт на кошти, що надходять на рахунок ОСОБА_2 лише за призначенням «заробітна плата», слід зняти в межах виконавчого провадження.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, як безпідставну, а рішення суду залити без змін. Вказує, що Законом України від 15.03.2022 року №2129-IX встановлена чітка і безумовна заборона під час воєнного стану на звернення стягнення на заробітну плату всіх без виключення працівників. Припинення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника передбачено вказаним Законом незалежно від будь-яких обставин чи умов, які впливають чи можуть впливати на це, таких як відсутність повідомлення банку чи розмір суми стягнення за виконавчим документом (перевищує/не перевищує 100 тис. грн.) тощо. Банківський рахунок боржника є цільовим і призначений виключно для зарахування заробітної плати ОСОБА_2 . Апелянтом не надано доказів, що він на свій рахунок для виплат, крім заробітної плати (грошового забезпечення) як військовослужбовець Збройних Сил України, отримує або отримував інші кошти (перекази), а також докази того, що отримана ним заробітна плата втратила свій цільовий статус, або набула статусу вкладу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 26.05. 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за позикою, проценти та три відсотки річних за прострочення повернення позики у сумі 117306 грн.

На виконання вказаного рішення Старосинявським районним судом Хмельницької області за заявою стягувача 03.08.2018 року видано виконавчий лист №684/156/17.

Виконавчий лист №684/156/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 117306 грн. перебуває на примусовому виконанні у Подільському відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому відкрите виконавче провадження №60128740 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2019 року.

Постановою державного виконавця Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабенко О.О. від 21.02.2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови, та належать боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 , в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в сумі 129162,93 грн.

08.02.2023 року та 13.02.2023 року представник боржника направив до Подільського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяви у ВП №60128740, згідно яких просив скасувати арешт з банківського рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_4 та винести постанову про зупинення виконавчих дій у даному виконавчому провадження до демобілізації ОСОБА_2 з військової служби у Збройних Силах України.

Вказані заяви залишені державним виконавцем без реагування.

Згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_2 № 84/2817 від 29.09.2022 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з 23.09.2022 року.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 241 від 14.10.2022 року солдата ОСОБА_2 ( НОМЕР_6 ), призначеного наказом командира по особовому складу на посаду командира відділення командира машини 2 відділення охорони військової частини НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на всі види забезпечення з 14.10.2022 року із встановленням посадового окладу, тарифного розряду, премії та надбавки до посадового окладу.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 10.02.2023 року ОСОБА_2 (РПОКПП НОМЕР_6 ) станом на 10.02.2023 має в АТ КБ «Приватбанк» картку НОМЕР_7 (рахунок НОМЕР_4 ), на яку отримує зарплатні виплати, залишок коштів становить 43955,90 грн.

Згідно роздруківок щодо цільових надходжень на картку для виплат НОМЕР_7 , 08.02.2023 року та 10.02.2023 року на вказаний рахунок боржника ОСОБА_2 зараховано платежі від військової частини НОМЕР_3 з призначенням заробітна плата (грошове забезпечення) військова частина НОМЕР_3 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірною є бездіяльність виконавця щодо незняття арешту з рахунку, на який він отримує заробітну плату у виконавчому провадженні №60128740, тому є підстави зобов`язати державного виконавця скасувати арешт, накладений на грошові кошти на банківському рахунку НОМЕР_4 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк», який належить боржнику ОСОБА_2 . Вимоги скарги в частині зупинення вчинення виконавчих дій є недоведеними, тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків суду.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частина перша та друга стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених законами, зазначеними у частині другій цієї статті, та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За змістом п. 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 викладено правовий висновок, що не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату, пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, пенсії, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію таке обмеження не розповсюджується.

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Згідно з пунктом першим частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.05.2020 року у справі № 905/361/19.

Встановивши, що арешт накладений на грошові кошти на банківському рахунку боржника, на який надходить грошове забезпечення боржника як військовослужбовця ДСУ (заробітна плата), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення скарги.

Апелянтом не надано доказів того, що ОСОБА_2 на вказаний рахунок для виплат, крім заробітної плати (грошового забезпечення) як військовослужбовець Збройних Сил України, отримує або отримував інші кошти (перекази), а також докази того, що отримана ним заробітна плата.

В свою чергу Порядком автоматизованого коштів/електронних грошей боржників на рахунках/електронних гаманцях, відкритих надавачами платіжних послуг з обслуговування рахунків, емітентами електронних грошей, затвердженим наказою Міністерства юстиції України від 16.04.2019 року № 1203/5, не передбачено можливість забезпечення автоматичного арешту коштів на поточному рахунку боржника, які не є заробітною платою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишишити без задоволення.

Ухвалу Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 червня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк