Справа № 487/6719/23
Провадження № 2-с/487/49/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Щербина С.В., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2023 по справі №487/6719/23, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Пірог С.В. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про скасування судового наказу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2023 по справі №487/6719/23. Також просив стягнути з ТОВ «Миколаївгаз Збут» на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат.

Заява мотивована тим, ОСОБА_1 було передано ТОВ «Миколаївгаз Збут» фактичні покази газового лічильника. Вважає, що за результатами перерахунку здійсненого ТОВ «Миколаївгаз Збут», заборгованість у ОСОБА_1 відсутні.

Зазначена справа передана на судді Щербині С.В. 04.12.2023.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2023 стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МИКОЛАЇВГАЗ ЗБУТ» борг за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року в сумі 6141,26 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 268,40 грн.

Стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини 1 статті 161 цього Кодексу (частина 1 статті 170 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст.170 ЦПК України.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частини третя статті 19 ЦПК України).

Особливістю наказного провадження є те, що суддя у встановленому законом випадку, за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання та виклику заявника та боржника, на основі поданої заяви, приймає судове рішення у вигляді судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленого за подання позовної заяви.

Отже з огляду на наведені правові норми в порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, видається судовий наказ без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. При цьому змагання сторін у межах гласного вирішення справи, у ході якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні у зв`язку з безспірністю вимог.

Однак, виходячи з обставин зазначених боржником, у учасників справи наявний спір щодо заборгованості.

Оскільки підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, заява подана у встановлений строк, наявний спір щодо заборгованості, судовий наказ підлягає скасуванню.

При вирішенні вимоги про стягнення понесених ОСОБА_1 судових витрат, приходжу до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що представник боржника ОСОБА_1 адвокат Пірог С.В. звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, у якій також просить про стягнення на його користь з ТОВ «Миколаївгаз Збут» понесених ним судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

Суд звертає увагу на той факт, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 статті 48ЦПКУкраїни).

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Окрім цього, у Розділі ІІ ЦПК України, що регулює наказне провадження, йдеться лише про зарахування сплаченого заявником (стягувачем) за подання заяви про видачу судового наказу судового збору до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви, при цьому це зарахування можливе у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу. Щодо ж судового збору, сплаченого боржником при поданні заяви про скасування судового наказу, то покладення таких судових витрат на заявника (стягувача) у наказному провадженні не передбачено.

У розумінні положень частини 2 статті 164 ЦПК України, яка передбачає для заявника (стягувача) зарахування судового збору при поданні позову, такі судові витрати боржника по аналогії можуть бути враховані та розподілені судом у разі розгляду вимог в порядку позовного провадження.

Отже, цивільне процесуальне законодавство розподілу судових витрат у наказному провадженні не передбачає; підстави для ухвалення судом рішення про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з поданням заяви про скасування судового наказу, відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.164, 170,171 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника боржника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича про скасування судового наказу - задовольнити частково.

Судовий наказ Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.09.2023 (справа №487/6719/23, провадження №2-н/487/1462/23), - скасувати.

В задоволенні вимоги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича про стягнення судових витрат відмовити.

Роз`яснити стягувачу його право на звернення з тією самою вимогою до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами частини другої статті 164ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Суддя С.В. Щербина