Провадження №2/592/3534/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що у період з 01.02.2080 року по 04.05.2020 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО».

04.05.2020 року наказом Товариства №188 від 04.05.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з переведенням в Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ», що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, роботодавець не провів із працівником повного розрахунку з оплати праці. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою суду від 14.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не сповістив, надав письмовий відзив на позовну заяву, де зазначив, що щодо стягнення середнього заробітку заперечують в повному обсязі, оскільки остаточного розрахунку з позивачем не проведено, а отже позовні вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період у період з 01.02.2080 року по 04.05.2020 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО» (а.с.3-5).

04.05.2020 року наказом Товариства №188 від 04.05.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з переведенням в Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ».

При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка не була виплачена і до цього часу.

Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Позивач в позовній заяві не надав розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не зазначив кількість днів затримки, не надав довідки про середньоденну заробітну плату, не вказав, за яким робочим тижнем працював. Таким чином, суд не має можливості розрахувати середній заробіток, що підлягає стягненню.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним в позовних вимогах щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко