Справа № 369/8447/19
Провадження № 2/369/100/23
31.05.2023 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Дубас Т. В.,
при секретарі Мазурик Д.С, Варваровій М.П.,
за участю представника позивача Кочіна Г.І., Гіль Н. В., Решетнік Ю.І.
представника третьої особи
ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іщук Людмили Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення записів про обтяження нерухомого майна,-
У липні 2019 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іщук Л. А. (далі - приватний нотаріус Іщук Л. А., третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення записів про обтяження нерухомого майна.
На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 1 між банком та ОСОБА_1 27.09.2007 року укладено:
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що спірна квартира відчужена ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської облості Грицюк П. В. за реєстровим номером 2132. При цьому, з невідомих для позивача причин у реєстрі відсутні будь-які записи про обтяження іпотекою та про заборону відчуження предмета іпотеки.
12.02.2018 року та 25.04.2019 року позивач звертався із запитом до приватного нотаріуса Іщук Л. А. щодо надання інформації - на підставі яких документів було здійснено вилучення запису про заборону відчуження предмета іпотеки - спірної квартири в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Однак жодних відповідей від відповідача позивач так і не отримав, що є порушенням положень ст. 5 Закону України «Про нотаріат».
Позивач вказує на те, що відповідач як державний реєстратор належним чином не перевірив умови договору іпотеки 1, реєстрові дані за цим договором та зміст наданих йому документів, а саме: довідки банку від 07.07.2016 року № 58-3-9/168 та заяви від 11.07.2016 року № 58-3-9/170, внаслідок чого здійснив неправомірні реєстраційні дії щодо припинення дії договору іпотеки 1 та вилучення записів про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек щодо спірної квартири, чим порушив права позивача.
Позивач зазначає, що станом на дату звернення з зазначеним позовом забезпечені договором іпотеки 1 зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором 1 не виконані, заборгованість за кредитним договором 1 не погашена, позивач не звертався до відповідача та не надавав жодних повідомлень про виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань, тому підстави для припинення обтяження майна іпотекою відсутні.
Отже, з огляду на розбіжності в реєстрових номерах у довідці та заяві банка з реєстровими номерами за договором іпотеки 1 та договором іпотеки 2 та з огляду на наявну заборгованість за кредитним договором 1 як станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про припинення договору іпотеки 1, так і станом на дату звернення позивача з цим позовом, відповідач не здійснила жодних дій щодо перевірки правомірності зняття обтяження та припинення іпотеки, що в в подальшому призвело до незаконного відчуження заставного майна. Вилучення відповідачем обтяження лише на підставі довідки та заяви без надання безспірних доказів про виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором 1 є неправомірним та суперечить законодавсту.
Посилаючись на зазначене, позивач просить суд:
- скасувати рішення про припинення обтяжень від 14.07.2016 року індексний номер 30456903, прийняте приватним нотаріусом Іщук Л. М., відповідно до якого в спеціальному розділі новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме № 15392850 внесено записи на підставі заяви про державну реєстрацію іншого речового права (припинення) за номером 17651216 від 14.07.2016;
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
У жовтні 2019 року представником позивача подав клопотання про забезпечення доказів, шляхом їх витребування.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.2019 року клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Іщук Л. А. належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи та документів, на підставі яких останньою як державним реєстратором в спеціальному розділі новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15392850 прийнято рішення про припинення індексний номер 30456903 від 14.07.2016 року на підставі зареєстрованої заяви про державну реєстрацію іншого речового права (припинення) за № 17651216 від 14.07.2016.
23.01.2020 року третя особа ОСОБА_2 подала до суду заяву про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2020 року залучено до участі у цій справі ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.
Після припинення іпотеки, ПАТ «УкрСиббанк» самостійно звернувся до приватного нотаріуса Іщук Л. А. із заявою від 11.07.2016 року № 58-3-9/170 про зняття заборони відчуження та вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек щодо спірної квартири. Тобто саме на підставі заяви ПАТ «УкрСиббанк», 14.07.2016 року приватними нотаріусом Іщук Л. А. припинено записи про іпотеку та заборону щодо спірної квартири.
Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що його зобов`язання за кредитним договором 1 від 27.09.2007 року залишаються забезпеченими земельною ділянкою на підставі договору іпотеки від 27.09.2007 року № 4498.
Також зазначає про безпідставність доводів позивача про неправомірність дій приватного нотаріуса Іщук Л. А. щодо прийняття оскаржуваних рішень про припинення обтяжень.
Посилаючись на зазначене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
У липні 2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.07.2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію: чи здійснює державний реєстратор в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іщук Л. А. свою нотаріальну діяльність (свідоцтво № 5059) та за якою адресою. У випадку, якщо приватний нотаріус Іщук Л. А. припинив свою діяльність - зазначити підстави та дату припинення такої діяльності, чи передавались приватним нотаріусом матеріали в архів із зазначенням цього архіву.
16.08.2021 року від Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла запитувана інформація.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.08.2021 року клопотання АТ «УкрСиббанк» задоволено. Витребувано у Київського державного нотаріального архіву відомості: на підставі яких приватним нотаріусом Іщук Л. А. у спеціальному розділі новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15392850 прийнято рішення про припинення індексний номер 30456903 від 14.07.2016 року на підставі зареєстрованої заяви про державну реєстрацію іншого речового права (припинення) за № 17651216 від 14.07.2016.
08.12.2021 року від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист від 21.09.2021 року № 3324/01-21 про неможливість надання запитуваних документів та зазначено, що для вирішення питання необхідно звернутися до Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
20.12.2021 року від Київського державного нотаріального архіву надійшов лист від 26.11.2021 року № 4485/01-21, відповідно до якого повідомлено, що відповідно до наглядової справи приватного нотаріуса Іщук Л. А., а саме -акта приймання-передавання документів від 25.11.2014 року № 26 на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву передані документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2008 до 2014 роки. Також повідомлено, що справи приватного нотаріуса Іщук Л. А. за 2016 року на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву не передавались.
20.07.2022 року до суду від представником АТ «УкрСиббанк» -Решетніка Ю. І. надійшло клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2022 року клопотання задоволено. Витребувано у Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію стосовно припинення діяльності та можливого її відновлення щодо приватного нотаріуса Іщук Л. А.
21.12.2022 року від Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла запитувана інформація.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
У судове засідання 31.05.2023 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прични неявки суду невідомі.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Також на забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором 1 та кредитним договором 2 між банком та ОСОБА_1 27.09.2007 року укладено договір іпотеки № 4498, посвідчений приватним нотаріусом Іщук Л. А. за реєстровим № 1670 (договір іпотеки 2), предметом якого є спірна земельна ділянка, що належить позичальнику на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Іщук Л. А. 27.09.2007 року за реєстровим № 1666. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки 2 приватним нотаріусом Іщук Л. А. накладено заборону відчуження на вказане майно, про що зроблений запис у реєстрі за № 1671.
12.02.2018 року та 25.04.2019 року позивач направляв приватному нотаріусу Іщук Л. А. запити щодо надання інформації: на підставі яких документів було здійснено вилучення запису про заборону відчуження та запису про іпотеку щодо спірної квартири в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек.
Доказів отримання зазначених запитів приватним нотаріусом Іщук Л. І. позивач не надав.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2016 року № 63472410 вбачається, що 14.07.2016 року приватний нотаріус Іщук Л. А., за результатом розгляду заяви ПАТ «УкрСиббанк» від 14.07.2016 року № 17651216, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30456903 щодо припинення запису про іпотеку на спірну квартиру.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2016 року № 63469346 вбачається, що 14.07.2016 року приватний нотаріус Іщук Л. А., за результатом розгляду заяви ПАТ «УкрСиббанк» від 14.07.2016 року № 17651045, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30456302 щодо припинення запису про обтяження - заборони відчуження на спірну квартиру.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2019 року № 171500297 вбачається, що спірна квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грицюк П. В. за реєстровим номером 2132.
Також встановлено, що 07.06.2016 року АТ «УкрСиббанк» направив ОСОБА_1 лист № 58-3-9/87, відповідно до якого банк повідомляв позичальника, що станом на 07.06.2016 року його заборгованість за кредитним договором 2 становить 12 020,33 дол. США. У випадку погашення ОСОБА_1 в строк до 30.06.2016 року 50 % від розміру заборгованості, банк гарантує анулювання залишку заборгованості за кредитним договором 2 та припинення договору іпотеки із зняттям заборони відчуження та запису про іпотеку щодо спірної квартири.
29.06.2016 року ОСОБА_1 сплатив на користь АТ «УкрСиббанк» 4 914,14 грн на погашення судових витрат АТ «УкрСиббанк». 30.06.2016 року ОСОБА_1 сплатив АТ «УкрСиббанк» 149 379,00 грн.
14.07.2016 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до приватного нотаріуса Іщук Л. А. із заявою № 58-3-9/170 від 11.07.2016 року про зняття заборони відчуження та вилучення запису з Державного реєстру іпотек щодо спірної квартири.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Звертаючись до суду з позовом, банк визначив єдиного відповідача у цій справі, зазначивши державного реєстратора - приватного нотаріуса Іщук Л. А. При цьому власника спірної квартири в якості відповідача (співвідповідача) залучено у цій справі не було.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Ст. 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Згідно ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 911/1681/18 зазначено, що спір про скасування рішення, запису щодо скасування права власності на об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.
Так, належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № Б-39/02-09).
Про ефективність судового захисту та необхідність звертатися до суду з позовом до особи, з якою у позивача існує спір щодо того, чи іншого права, а не до реєстратора, Велика Палата Верховного Суду наголосила й у постанові від 20.07.2022 року у справі № 806/5244/15 (провадження № 12-3гс22), вказавши, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Тож визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Зміст і характер відносин між учасниками справи, свідчать, що спір виник саме між банком та позичальником, який подарував спірний об`єкт ОСОБА_2 , з приводу порушення права позивача на спірний об`єкт нерухомого майна як іпотекодержателя внаслідок дій щодо припинення записів про обтяження іпотекою спірного майна та реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 .
Тобто, вимоги банку до приватного нотаріуса у справі є лише похідними для вирішення приватно-правового спору між банком, позичальником та власником квартири щодо визначення права позивача на нерухоме майно та не можуть бути розглянуті окремо.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц).
У справі, що розглядається, позивач клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.
Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Іщук Л. А. не є належним відповідачем у цій справі, тому вимоги банку, пред`явленні до нього не підлягають задоволенню.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовних вимог без задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Іщук Людмили Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення, відновлення записів про обтяження нерухомого майна - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.06.2023.

Суддя Тетяна ДУБАС