РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/6387/22

Провадження №: 2-о/755/149/23

"30" травня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Коваленко І.В.,

присяжних - Городецької О.М., Можарівського Я.А.,

при секретарі - Назаровій І.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвокат Сівовна О.К.,

представник заінтересованої особи - Тагірджанова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просив визнати недієздатним свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в місті Києві, опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною та встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Витребувано: з Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня №2 (вул.Миропільська, 8, м.Київ, 02192) історії хвороби, медичну карту амбулаторного хворого та іншу документацію (анамнези, епікризи, виписки, тощо) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за наявності такої; з Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» (вул.Кирилівська, 103, м.Київ, 04080) історії хвороби, медичну карту амбулаторного хворого та іншу документацію (анамнези, епікризи, виписки, тощо) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ). Витребувано з Дніпровського управління поліції ГУ НП у м.Києві (вул.Червоноткацька, 2, м.Київ-100, 02100) інформацію про наслідки розгляду звернення ОСОБА_1 у жовтні 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , за наявності такої. Витребувано з Дніпровського управління поліції ГУ НП у м.Києві (вул.Червоноткацька, 2, м.Київ-100, 02100) інформацію про наслідки розгляду звернення ОСОБА_1 у жовтні 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

01 вересня 2022 року на виконання вимог ухвали від 03.08.2022 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» направило копію медичної карти № 2254 за 2022 рік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 вересня 2022 року на виконання вимог ухвали від 03.08.2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь з Головного управління національної поліції у м.Києві Дніпровського управління поліції про те, що перевіркою ІП «Єдиний облік» та ІП «Канцелярія» ІПНП України встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у жовтня 2021 року із заявами до Дніпровського управління поліції ГУНП у м.Києві не звертався.

04 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про призначення амбулаторної судово - психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово - психіатричної експертизи, у зв`язку з цим провадження у справі зупинене.

16 листопада 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 04 жовтня 2022 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. Вважати вірним по тексту ухвали назву експертної установи Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», у відповідних відмінках.

22 листопада 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшло подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 листопада 2022 року вих.№49-108 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його рідним сином ОСОБА_2 », Орган опіки та піклування, з якого вбачається, що вивчивши заяву та наданні ОСОБА_1 документи, та враховуючи особисті якості та родинні відносини з особою, яка потребує опіки, стан здоров`я та матеріальним становище заявниці, яка може виконувати обов`язки опікуна, вважають за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над його сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 березня 2023 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшов висновок судово-психіатричного експерта №192 від 03 березня 2023 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу, а саме «Простої шизофренії» (F 20.6 за МКХ-10); за психічним станом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; питання встановлення опіки не належить до компетенції судово-психіатричного експерта, є компетенцією суду.

16 березня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі.

18 квітня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Заявник ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили заяву задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів, з урахуванням висновку судової експертизи. При цьому заявник наголошував, що його син ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства, внаслідок родової травми, страждає на психічне захворювання, після смерті матері, під опікою якої він перебував усе своє життя, зараз не може самостійно себе обслуговувати, потребує постійної опіки, оскільки навіть не може самостійно приготувати собі їжу чи зав`язати на взутті шнурки, тому з урахуванням висновків лікарів-психіатрів просить суд визнання його недієздатним та призначити його опікуном над недієздатним сином. Звертав увагу суду, що його син проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_4 в окремій квартирі. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_3 до сина додому стали навідуватися невідомі сторонні люди, приносили алкоголь, пропонували сину переїхати жити в м. Біла Церква, у зв`язку з чим він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів для вжиття заходів відповідного реагування. Син перебуває на обліку у лікаря-психіатра і періодично, під час загострення хвороби, по декілька разів на рік, перебуває на стаціонарному лікуванні у психіатричному закладі.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки і піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити та ухвали рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

За правилами ч. 3 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 .

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено першу групу А інвалідності з 29 серпня 2011 року безстроково, внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10ААА №145965, виданою Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. ( ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ст. 298 Цивільного процесуального кодексу України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Згідно Висновку судово-психіатричного експерта судово-психіатричного експерта №192 від 03 березня 2023 року, встановлено, що ОСОБА_2 , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу, а саме «Простої шизофренії» (F 20.6 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; питання встановлення опіки не належить до компетенції судово-психіатричного експерта, є компетенцією суду (а.с. 98-100).

Як убачається з обґрунтувань та пояснень даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об`єктів експертизи, у пункті 22 Висновку судово-психіатричного експерта зазначено наступне: « ОСОБА_2 народився від патологічних пологів, недоношеним. З раннього дитинства значно відставав в психомоторному розвитку, у зв`язку з чим з 3-річного віку знаходиться під спостереженням психіатра. Спочатку встановлювався діагноз: «Розумова відсталість ступеню вираженої дебільності», в подальшому - «пропфшизофренія, гебефренна форма». З 2007 р. знаходиться під спостереженням у психіатра з діагнозом: «Шизофренія, проста форма». З дитинства є інвалідом Ш групи безстроково. Самостійно проживати не може, соціально неадаптований; не може дотримуватися своїх інтересів та організувати побут. При теперішньому клінічному обстеженні у ОСОБА_2 виявлені: емоційна неадекватність, парадоксальність, мислення із зісковзуванням, паралогічне, нездатність до прогностичних функцій мислення, порушення критичних здібностей, нездатність до продуктивної діяльності, соціальної адаптації. Продуктивна психопатологічна симптоматика (маячня, галюцинації) відсутня. Вищезазначені психічні розлади відповідають діагностичним критеріям «Простої шизофренії (F 20.6 за МКХ-10). За своїм психічним станом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупність, з урахуванням віку та стану здоров`я ОСОБА_1 , за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2 страждає психічними розладами та не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 Цивільного кодексу України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання можуть вирішуватися в одному провадженні.

Згідно із ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

За приписами ч. 4 ст. 63 Цивільного кодексу України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Крім цього, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999, унормовано, що опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.

Опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ч. 1 ст. 62 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 листопада 2022 року вих.№49-108 «Про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його рідним сином ОСОБА_2 », Орган опіки та піклування, вивчивши заяву та наданні ОСОБА_1 документи, та враховуючи особисті якості та родинні відносини з особою, яка потребує опіки, стан здоров`я та матеріальним становище заявника, який може виконувати обов`язки опікуна, вважають за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над його сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що ОСОБА_1 є батьком недієздатного ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає разом зі своїм сином, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках чи у розшуку не перебуває, немає медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання ОСОБА_1 обов`язків опікуна над недієздатним сином.

Правилами ст. 41 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна підлягає задоволенню у повному обсязі.

В силу положень ч.5 та ч.6 ст.300 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. (ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України)

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 39, 58, 60, 62, 63 Цивільного кодексу України, ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 293, 294, 295-300, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатним.

Визначити строк дії рішення щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним тривалістю в два роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Більськ Котелевського району Полтавської області, громадянина України, опікуном над недієздатним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складений 02 червня 2023 року.

Суддя:

Присяжні:

1.

2.