Провадження №2/523/1173/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

за участю секретаря Каранфілової Я.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -

встановив:

Позивач звернулася до суду через свого представника з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка є мачухою відповідача та не рідною бабусею позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді 2/3 частки нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0611 га, кадастровий номер :01:003:0224.

Починаючи з 01.01.2016 року і по день смерті ОСОБА_4 позивач проживала однією сім`єю з останньою за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала за нею догляд, вели спільне господарство, купувала ліки, а після її смерті організовувала поховання та поминальний обід.

13.12.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини як спадкоємиця четвертої черги спадкування за законом, однак нотаріус листом від 13.12.2021 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем та позивачкою.

На підставі викладеного, позивач змушена звернутись до суду та просить встановити факт того, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.01.2016 року та до моменту смерті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судову справу передано для розгляду судді Кузьміній О.І.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування спадкової справи та виклик свідків.

Ухвалою суду від 06.03.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши думку позивача та її представника, покази свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 під час життя мала у власності земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0611 га, кадастровий номер :01:003:0224, а також 2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №389664, який виданий на підставі розпорядження Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області від 20.08.2008 року №1768/А-2008, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №13547401 від 13.02.2007 року, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВЕМ №692572 від 18.01.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - померла у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 01.09.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Після смерті ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., за заявою позивача ОСОБА_1 , була заведена спадкова справа №111/2021, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем та позивачкою, що вбачається з листа №520/02-14 від 13.12.2021 року

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , є власником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом серії НСА №302488 від 23.09.2022 року

З матеріалів справи також вбачається, що зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по теперішній час є АДРЕСА_2 .

Крім того, позивач ОСОБА_1 в період з 19.10.2013 року по 12.05.2017 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12.05.2017 року.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261, 1262, 1264 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування у четверту чергу, тобто лише в разі відсутності спадкоємців попередніх черг, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття.

Відповідно до статті 1269 ЦК України обов`язковою умовою реалізації спадкових прав спадкоємцем, який не проживав постійно разом зі спадкодавцем, є подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів.

За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

З огляду на викладені норми права за відсутності документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання, постійне проживання спадкоємця на день смерті разом зі спадкодавцем та сімейні відносини державний нотаріус правомірно відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, аналізуючи документи, подані позивачкою на підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлою, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участь у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Проте, позивачем не доведено та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона спільно проживала із спадкодавцем ОСОБА_4 починаючи з 01.01.2016 року і по день її смерті, була пов`язана спільним побутом та вела спільне господарство разом з померлою ОСОБА_4 .

Статтею 12, 13 та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено здійснення судочинства на засадах змагальності сторін, в межах заявлених особою вимог і на підставі поданих доказів, а також обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, позовні вимоги мають бути належним чином сформульовані та доведені саме позивачем, а судом цивільні справи розглядаються в межах заявлених позовних вимог.

Оцінюючи подані позивачкою докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд вважає, що в ході судового розгляду не знайшов підтвердження той факт, що позивач з 01.01.2016 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 , проживала з останнім однією сім`єю.

Посилання позивача на покази свідка ОСОБА_5 та акт від 10.10.2021 року, як на докази по справі на підтвердження спільного проживання останньої з ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, як такі, що спростовані встановленими в судовому засіданні обставинами.

Крім того, статтею 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Таким чином, у справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Так, позивачем при зверненні до суду було залучено відповідачем по справі - ОСОБА_3 , який не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , в той час як належним відповідачем є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради, оскільки спадкове майно знаходиться на її території, а відомості про інших спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті останньої, спадкова справа №111/2021 не містить.

Отже, суд вважає необхідним зазначити, що позивач звернувся до суду не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовною заявою, тому що ОСОБА_3 у цій справі є неналежним відповідачем, на відміну від територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради (органу місцевого самоврядування, що здійснює повноваження за місцезнаходженням спадкового нерухомого майна).

Суд не приймає визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , оскільки воно суперечить закону та порушує права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1258, 1261, 1262, 1264 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Кузьміна

Повне рішення складено 02.06.2023 року