ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 676/194/20

провадження № 61-6706св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Пророка В. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2022 року у складі колегії суддів Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Форк» (далі - ТОВ «Форк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус?Інвест» (далі - ТОВ «Зарус-Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» (далі - ТОВ «Агро-Еко-Граунд»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів та поновлення запису в поземельній книзі, скасування записів про державну реєстрацію права власності.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07 серпня 2017 року № 10-14024/15-17-СГ ОСОБА_1 отримав у приватну власність (право зареєстровано 16 серпня 2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:013:0037), яка знаходиться на території Світилівської сільської ради Броварського району Київської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20904-СГ затверджено проєкт землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413), з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (далі - ОСГ), яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець?Подільського району Хмельницької області.

Право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку зареєстровано 17 жовтня 2017 року.

У подальшому, ОСОБА_1 відчужив вказану ділянку на користь ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року. ТОВ «Форк» земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку площею 88 га, з цільовим призначенням - для ведення ОСГ, з кадастровим номером :02:003:0531.

Пізніше ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі?продажу від 14 грудня 2017 року відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 ОСОБА_2 , про що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 грудня 2017 року, індексний номер 38738808, номер запису про право власності 23943953.

Надалі земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0531 за заявою ОСОБА_2 була поділена на дві земельні ділянки, площами по 44 га кожна, з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

13 березня 2018 року ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус?Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533, про що складено відповідний акт приймання-передачі майна та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 40166481 та 4016644, а також внесено відповідні записи про право власності 25293043 та 25292692.

Позивач зазначав, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд» (рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області» (далі - КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області) Савченко М. Д. від 22 березня 2018 року, індексні номери 40246619 та 40246747, номери записів про інше речове право 25374304 та 25374393.

Посилаючись на вищевказане, заступник керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави просив суд:

визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20904-СГ щодо затвердження проєкту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413), з цільовим призначенням - для ведення ОСГ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської об`єднаної територіальної громади) Кам`янець?Подільського району Хмельницької області;

витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави зазначену земельну ділянку в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до вищевказаного наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області;

поновити у Державному земельному кадастрі відповідний запис права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області;

скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за ТОВ «Зарус-Інвест».

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

і мотиви їх ухвалення

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року (у складі судді Вдовичинського А. В.) позов заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави задоволено частково.

Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року №-22-20904-CГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 гa (кадастровий номер :02:003:0413), з цільовим призначенням - для ведення ОСГ із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Витребувано у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Гpayнд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20904-CГ ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури 1 921 грн судового збору.

Стягнено з ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь Хмельницької обласної прокуратури по 960,50 грн судового збору з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме не повідомив ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб, а тому наказ про передачу відповідачу даної земельної ділянки підлягає скасуванню.

Оскільки оспорюваний наказ є недійсним, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про витребування земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана на підставі вказаного наказу.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Зарус-Інвест» оскаржило його до апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про витребування земельної ділянки.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» задоволено частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави, поновлення у Державному земельному кадастрі запису про право власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «Зарус-Інвест» скасовано.

Провадження у справі в частині цих позовних вимог закрито.

Повідомлено заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави, що розгляд цієї справи в частині вказаних позовних вимог віднесений до юрисдикції господарського суду.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінено.

Стягнено на користь Хмельницької обласної прокуратури з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 по 960,50 грн понесених судових витрат з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спір у даній справі в частині позовних вимог про витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро?Еко?Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець?Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20904-СГ ОСОБА_1 та скасування відповідної державної реєстрації прав вказаних юридичних осіб на відповідну земельну ділянку, є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача, як власника землі, з боку юридичних осіб, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (оренди), державної реєстрації таких прав.

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін, справа в частині наведених позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій у липні 2022 року, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог, щодо яких провадження у справі закрито, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга подана на підставі підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 522/3777/14 (провадження № 14-651цс19), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-401гс19).

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що прокурор, звертаючись до суду з вимогами про визнання наказу про затвердження проєкту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, витребування в державну власність спірної земельної ділянки, обрав єдиний можливий, законний та ефективний спосіб захисту, і такі вимоги підлягають розгляду в одному суді. Вони всі є взаємопов`язаними між собою і тому, з метою ефективного захисту інтересів держави, їх необхідно розглядати разом.

Тобто, позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатись в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні й нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення іншої вимоги.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду справи не врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 911/4144/16 (провадження № 12-71гс18), відповідно до висновків якої такий спір є приватноправовим і за суб`єктивним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Ефективний судовий захист інтересів держави буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи за правилами цивільного судочинства. Такий розгляд відповідає принципу юридичної визначеності, оскільки не допускає роз`єднання позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки, з вимогою про визнання недійсним наказу, який став підставою для незаконного вибуття такої ділянки з державної власності, залежно від суб`єктивного складу учасників спору, а також вплине, зокрема, на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

Разом з тим, 28 квітня 2022 року Верховний Суд у справі № 676/196/20 (провадження № 61-18836св21) прийняв постанову, якою судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_3 , ТОВ «Форк», ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд», третя особа - ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки, залишені без змін.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.

У липні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року провадження у справі зупинене.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року провадження у справі поновлене.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

Суди встановили, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 07 серпня 2017 року № 10-14024/15-17-сг ОСОБА_1 отримав у приватну власність (право зареєстровано 16 серпня 2017 року) земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:013:0037), яка знаходиться на території Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року, № 22-20904-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було зареєстровано 17 жовтня 2017 року. В подальшому, ОСОБА_1 відчужив вказану ділянку на користь ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року. ТОВ «Форк» земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0413) об`єднано разом з іншими земельними ділянками та сформовано земельну ділянку площею 88 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:003:0531.

Пізніше ТОВ «Форк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі?продажу від 14 грудня 2017 року відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 ОСОБА_2 , про що державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 грудня 2017 року, індексний номер 38738808, номер запису про право власності 23943953.

Надалі земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0531 за заявою ОСОБА_2 була поділена на дві земельні ділянки, площами по 44 га кожна, з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

13 березня 2018 року ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус?Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533, про що складено відповідний акт приймання-передачі майна та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери 40166481 та 4016644, а також внесено відповідні записи про право власності 25293043 та 25292692.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533 на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд» (рішення державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Савченко М. Д. від 22 березня 2018 року, індексні номери 40246619 та 40246747, номери записів про інше речове право 25374304 та 25374393).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зміст касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус?Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «Зарус-Інвест», тому в іншій частині в касаційному порядку не переглядається.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду в оскаржуваній частині відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Положеннями частини другої статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;

справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи?підприємці.

Отже, розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи?підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.

У справі, яка переглядається, предметом позову є, зокрема, вимоги заступника керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави про витребування нерухомого майна із незаконного володіння юридичних осіб - ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», поновлення у Державному земельному кадастрі запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0531 за ТОВ «Зарус-Інвест».

Тобто учасниками спору є держава, від імені якої звернулась прокуратура, та юридичні особи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що спір у цій справі є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (оренди).

Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін, справа в частині вирішення вказаних позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Висновок апеляційного суду узгоджується, зокрема, із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 12 червня 2023 року у справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22).

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що Верховний Суд у аналогічній справі № 676/196/20 (постанова від 28 квітня 2022 року, провадження № 61?18836св21) не закрив цивільне провадження у справі в частині вимог прокуратури до юридичних осіб про витребування земельної ділянки та дійшов висновку, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд не погоджується з такими доводами касаційної скарги, оскільки за змістом статті 403 ЦПК України, статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду мають перевагу над висновками палати чи колегії суддів цього суду.

У такому випадку підлягає застосуванню не висновок, що міститься в постанові Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 676/196/20, а висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22), згідно з яким спір в частині вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів юридичних осіб на користь держави за своїм суб`єктним складом підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а спрямовані виключно на доведення необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів юридичних осіб на користь держави, поновлення у Державному земельному кадастрі запису права власності за державою в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на спірну земельну ділянку за ТОВ «Зарус-Інвест» - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду в оскаржуваній частині не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2022 року в частині позовних вимог про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки загальною площею 2,00 га, кадастровий номер :02:003:0413, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської об`єднаної територіальної громади) Кам`янець?Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 13 жовтня 2017 року № 22-20904-СГ щодо затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки, поновлення у Державному земельному кадастрі відповідного запису права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0531, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Пророк

В. В. Сердюк