УХВАЛА

15 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 686/23142/20

провадження № 61-9371св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Хмельницькобленерго»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про стягнення доходу від майна, інфляційних втрат, 3 % річних та моральної шкоди,

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до акціонерного товариство «Хмельницькобленерго» (далі - АТ «Хмельницькобленерго») про стягнення доходу від майна, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року, з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року про виправлення арифметичної помилки, позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 недоотриманий дохід від майна у розмірі 1 676,23 грн, 2 038,30 грн інфляційні втрати та 3% річних 150,63 грн.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року стягнуто з АТ «Хмельницькобленерго» 840,80 грн судового збору в дохід держави.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , АТ «Хмельницькобленерго» задоволено частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 10 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року, з січня 2008 року по серпень 2017 року скасовано і закрито провадження у справі в частині цих вимог.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2017 року та в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3% річних і моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з АТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 5 475,67 грн безпідставно збережених коштів за період з 12 вересня 2017 року по 31 жовтня 2017 року, 3% річних в сумі 10 468,37 грн, 25 573,14 грн інфляційних втрат та 3 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Визнано додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року таким, що втратило силу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року виправлено допущені в постанові Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року описку та арифметичні помилки, викладено абзаци 3, 4 резолютивної частини так:

«Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 01 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року та в частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних і моральної шкоди скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_1 446,99 грн безпідставно збережених коштів за період з 12 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року, 3 % річних в сумі 10 033,46 грн, 24 665,04 грн інфляційних втрат та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди».

Постановою Верховного Суду від 01 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду.

Заява мотивована тим, що під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій суди не вирішили питання про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року. Вказує, що суд апеляційної інстанції не зробив свого висновку щодо розміру безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати), а значить спір по суті залишився не вирішеним, оскільки касаційним судом постанову апеляційного суду залишено без змін та також не вирішено питання щодо стягнення безпідставно збережених коштів за вказаний період.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 вказує, що під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій суди не вирішили питання про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року.

Разом із тим, зі змісту постанови Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2022 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду від 15 серпня 2022 року про виправлення описок та арифметичних помилок, та постанови Верховного Суду від 01 березня 2023 року вбачається, що у вказаній справі ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти з 10 листопада 2006 року до 15 вересня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 10 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року, з січня 2008 року по серпень 2017 року, оскільки стягнення вказаних коштів за вказані періоди було предметом судового розгляду в інших справах. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав лише для стягнення безпідставно збережених коштів в межах строку позовної давності, тобто з 12 вересня 2017 року по 15 вересня 2017 року, оскільки відповідачем заявлено клопотання про його застосування. В іншій частині позовних вимог рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову. В решті позовних вимог, в тому числі і за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року, відмовив (абзац п`ятий резолютивної частини постанови апеляційного суду).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що не знайшли свого підтвердження доводи, викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення, про те, що суди не вирішили питання про стягнення безпідставно збережених коштів (несплаченої орендної плати) за період з 01 грудня 2006 року по 31 грудня 2007 року, оскільки ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вказаних вимог у зв`язку із пропуском строку позовної давності, на застосуванні якої наполягав відповідач.

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович