Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/956/23

Номер провадження 2/348/487/23

29 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: О.Р.Боєчко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пасічнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

У с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пасічнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані в 1970 році. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 28.02.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки ним не подано будь-яких документів, які б підтверджували право власності померлого ОСОБА_2 на дане майно. У зв`язку з чим позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на спадкове майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку під літерою "А" загальною площею 82,4 кв.м. і житловою площею 52,6 кв.м.; господарських будівель і споруд, а саме: стайні під літерою "Б" площею 27,7 кв.м.; стодоли під літерою "В" площею 29,1 кв.м., інвентаризаційною вартістю 175038 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення вимог позивача та просить постановити по справ законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Пасічнянської сільської ради № 1636 від 26.07.2021, ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 один (а.с.11), шлюб з ОСОБА_2 був розірваний 07.09.2000 (а.с.12).

Рішенням Надвірнянського районного суду ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання зави про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, терміном два місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили (а.с.37-38).

Відповідно до виписки з погосподарської книги № 9 на 2011-2015 роки, згідно погосподарського обліку головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Житловий будинок побудований в 1970 році. Відповідно до даний погосподарської книги у користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.41-42).

ОСОБА_1 замовив технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що житловий будинок, стайня та стодола збудовані в 1970 році, інвентаризаційна вартість домоволодіння складає 175038 грн (а.с.14-35).

Як вбачається з копії спадкової справи № 38/2021 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , направленої приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кулініч Н.Р., ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 .. 22.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 28.02.2023 приватним нотаріусом Кулініч Н.Р. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документи про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що свідчило б про належність даного майна померлому (а.с.58-101).

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України.

На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... .

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4.14, п. 4.15, п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після встановлення кола спадкоємців, подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та наданих документів вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

До спадкового майна, яке належало спадкодавцю до дня його смерті відноситься житловий будинок зі стайнею та стодолею, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головним доказом належності спадкового будинку ОСОБА_2 є виписка від 04.08.2020 з погосподарської книги № 9, де вказано, що за померлим ОСОБА_2 значиться домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 . Спадковий житловий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1970 році.

Таким чином, слід вважати доведеним факт належності ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, що виготовлений станом на 21.02.2023, спадкове майно за адресою: АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку, зазначеного під літерою А загальною площею 82,4 кв.м і житловою площею 52,6 кв.м; стайні, зазначеної літерою "Б" загальною площею 27,7 кв.м; стодоли, зазначеної літерою "В" загальною площею 29,1 кв.м..

Всі будівлі збудовані та реконструйовані до 1992 року, тобто, згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак, з причин відсутності оригіналу правовстановлюючого документу він не зміг оформити спадщину на своє ім`я через органи нотаріату.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 247, 259, 263-265, 272-273, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку, зазначеного під літерою А загальною площею 82,4 кв.м і житловою площею 52,6 кв.м; стайні, зазначеної літерою "Б" загальною площею 27,7 кв.м; стодоли, зазначеної літерою "В" загальною площею 29,1 кв.м..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Підволочиським РВ УМВС України в Тернопільській області 03.04.2001, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: Госедло Олексій Дмитрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001153 від 12.04.2017, адреса: вул. Шевченка, м. Надвірна Івано-Франківської області.

Відповідач: Пасічнянська сільська рада, , адреса: вул. Софії Галечко, 127 с. Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області О.Ю. Максименко