Єдиний унікальний номер № 175/76/23
провадження 2/175/18/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.,

з секретарем Кульпіною Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 січня 2023 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач в своєму позові посилається на те, що 27 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб Тростянецьким РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 92.

З листопада 2021 року позивач та відповідач не проживають однією сім`єю.

Між подружжям виникли особисто-неприязні відносини, при існуванні яких подальші сімейні відносини стали неможливими, припинені сімейно-шлюбні відносини поновляти які вони не бажають. Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю у них не виникає.

Вважала, що їхній з відповідачем шлюб припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На примирення не згодна. Зазначила, що добровільно розірвати шлюб в позасудовому порядку з відповідачем немає можливості, оскільки, відповідач не має можливості з`явитися до органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Позивач в своїй заяві просила справу розглянути без її участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що він військовослужбовець та не має можливості приїхати до суду або надати заяву. Рішення просив винести на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 27 серпня 2020 року Тростянецьким РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис № 92.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Спільне життя у подружжя не склалося, виникли особисто-неприязні відносини, при існуванні яких подальші сімейні відносини стали неможливими, припинені сімейно-шлюбні відносини поновляти які вони не бажають. З листопада 2021 року позивач та відповідач не проживають однією сім`єю. Фактично шлюб припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Між подружжям спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю у них не виникає.

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп..

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки, фактично шлюб має лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. Прізвище позивача залишити « ОСОБА_3 » (на прохання позивача).

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між мною ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що був зареєстрований 27.08.2020 року Тростянецьким РВ ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) актовий запис № 92 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) судовий збір на користь Держави в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко