Справа № 309/2616/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» на рішення Хустського районного суду від 16 січня 2023 року (у складі судді Довжанина М.М.) за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» (надалі Товариство) звернулося до суду з позовом у червні 2022 р.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 14173,26 грн. і 2481 грн. у відшкодування судового збору.

На обґрунтування позовних вимог указало, що позивач надає послуги з розподілу природного газу, а відповідач є споживачем таких послуг. Відповідні послуги надаються на підставі типового договору розподілу природного газу, укладення між споживачем ОСОБА_1 і Товариством, що підтверджується актом перевірки ВОГ та системи газопостачання (побутові споживачі) від 04.02.2022 р. у якому зафіксовано споживання природного газу (показник лічильника газу) на рівні 2408 м. куб. та оплатою послуг розподілу природного газу в сумі 477,88 грн. (липень-червень, жовтень 2020 р.) згідно з фінансового стану. Споживання природного газу здійснювалось ОСОБА_1 на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з розподілу природного газу. Однак, відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання та не сплатила вартість розподіленого об`єму природного газу за період із 01 січня 2021 р. по 31 березня 2022 р. Розрахована до сплати вартість природного газу, яку боржник на підставі договору має сплатити Товариству становить 14173,26 грн.

Зазначає, що відповідачкою оплата боргу в добровільному порядку не здійснювалась, а тому позивач змушений звертатися в суд для стягнення боргу в примусовому порядку.

Рішенням Хустського районного суду від 16 січня 2023 р. у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено.

Товариство просить скасувати це рішення і прийняти нове, яким позовні вимоги Товариства задовольнити в повному обсязі. Вирішити питання стягнення судового збору за подачу позову та апеляційної скарги. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_1 здійснює споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , що нею не заперечується;

-відповідачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , ЕІС - код № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , із даних якого вбачається споживання ОСОБА_1 відповідних обсягів газу.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційну скаргу належить задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що у підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду Акт № 2784 перевірки ВОГ та системи газопостачання (побутові споживачі), складений 04 лютого 2022 р. із якого видно, що споживачем на об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 з особовим рахунком НОМЕР_1 . Інформація щодо споживача, вказана в Акті перевірки суперечить іншим доказам, на які посилається позивач. Так, згідно з довідки про фінансовий стан розрахунків за послугу з розподілу природного газу споживачем із рахунком НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 . Указаний документ сформовано 17 травня 2022 р. Крім того, до справи приєднано типовий договір розподілу природного газу, який ніким із вказаних споживачів не підписаний.

Отже, досліджені судом докази, на які посилається позивач, ставлять під сумнів той факт, що споживачем на об`єкті споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 є саме відповідачка ОСОБА_1 і що саме їй надавалися послуги з розподілу природного газу.

Позивачем не надано суду доказів, які б вказували на те, що відповідачка ОСОБА_1 , є власником будинку АДРЕСА_1 , не надано жодних фінансових документів, які б підтверджували факт оплати ОСОБА_1 послуг із розподілу природного газу, а складені працівником позивача фахівцем з продажу ОСОБА_3 , розрахунки не є належними доказами оплати коштів відповідачко, оскільки такий працівник безпосередньо зацікавлений у вирішенні спору на користь роботодавця АТ «ОГС «Закарпатгаз».

Одночасно, факт проживання відповідачки у будинку АДРЕСА_1 не є правовою підставою для визнання ОСОБА_1 споживачем природного газу та споживачем послуг з розподілу цього газу, так як у будинку за твердженням сторони відповідача проживають також інші повнолітні особи, які користуються відповідними послугами.

Таким чином докази, що відповідачка у справі ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу у будинку АДРЕСА_1 , відсутні.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, що призвело до неправильного вирішення наявного спору з огляду на такі мотиви.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем /затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494/ (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 856 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП від 18 червня 2019 року № 1093) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Закарпатської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Закарпатгаз».

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Оскільки оператор газорозподільної системи на території Закарпатської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Закарпатгаз», а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 , фактично споживає природний газ та сплачує його вартість, то за цих обставин колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Акцептування ОСОБА_1 договору про розподіл природного газу, а отже, і самого факту приєднання побутового споживача до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення нею дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також оплатою вартості спожитого газу постачальнику ТОВ «Закарпатгаз Збут».

ОСОБА_1 отримувала послуги з постачання природного газу, оплачувала їх, та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед Товариством із 01 січня 2021 р. по 31 березня 2022 р., яке є оператором газорозподільної системи на території Закарпатської області, у розмірі 14173,26 грн.

Розрахунок указаної заборгованості здійснено Товариством за наведений період, відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Закарпатгаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Відповідний розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 17.05.2022 року здійснено позивачем, який не викликає сумніву в колегії суддів (а.с.9). Водночас, ОСОБА_1 зазначеного розрахунку не спростувала та свого контррозрахунку не навела.

Належить зазначити, що твердження ОСОБА_1 із приводу того, що вона не укладала з позивачем Договору з надання послу з розподілу природнього газу і не підписувала заяву-приєднання до публічного договору, а тому, відсутні підстави стверджувати про наявність її приєднання до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Висновки щодо застосування норм права у близьких за змістом правовідносинах, зокрема щодо приєднання до публічного договору (акцептування договору), містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).

Проаналізувавши зміст судового рішення з точки зору застосування норми права, яка стала підставою для розгляду позову та вирішення справи по суті, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення не відповідно до наведених обставин справи та вимог норм матеріального права, що згідно з приписів статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Оскільки апеляційна скарга є підставною, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача. Таким чином судові витрати за сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2481 грн. (а.с.6) та апеляційної скарги в розмірі 3721,50 грн. (а.с.47) підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» задовольнити.

2.Рішення Хустського районного суду від 16 січня 2023 року скасувати.

3.Позов акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» задовольнити.

3.1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 14173 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят три) гривні 26 (двадцять шість) копійок.

3.2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз» 6202 (шість тисяч двісті дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок у відшкодування судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 05 червня 2023 р.

Судді: