Дата документу 31.05.2023
Справа № 334/7359/20
Провадження № 2/334/107/23
31 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки в натурі,
представник ОСОБА_1 адвокат Бєліков О.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.02.2023, просить виділити позивачу 1/2 частину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , що складає 405 кв.м., відповідно до Додатку № 2 висновку експерта № 1324/1325-1 від 27.01.2022.
Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2006 року належить 14 пастка жилого будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 липня 2006 року належить 1/2 частка жилого будинку АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці, 54,4 % якої належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 253760 від 17 грудня 2008 року. Однак, зазначена земельна ділянка між сторонами по справі не поділена, порядок користування земельною ділянкою також не визначений, оскільки відповідні договори між сторонами по справі не укладались. Враховуючи вказане, позивач вважає необхідним здійснити поділ вказаної земельної ділянки відповідно до висновку експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експерти по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022. Вважає другий варіант поділу земельної ділянки законним та таким, що відповідає інтересам обох сторін з урахуванням поділу по 1/2 частині кожному зі сторін.
Відповідачка ОСОБА_2 відзив на позов не подала.
Ухвалою від 23.12.2020 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 26.02.2021 призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 20.04.2021 поновлено провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 28.04.2021 витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області додаткові матеріали, необхідні для виконання експертизи. Ухвалою від 14.05.2021 зупинено провадження у справі на час проведення земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 26.02.2021. Ухвалою від 28.09.2021 поновлено провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 06.10.2021 надано доступ судовому експерту до спірної земельної ділянки, зупинено провадження у справі. Ухвалою від 14.04.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 26.05.2022 зупинено провадження у справі на час прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 . Ухвалою від 17.10.2022 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 06.12.2022 залучено до участі у справі правонаступника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_1 . Ухвалою від 06.03.2023 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.
Представник ОСОБА_1 адвокат Бєліков О.С. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав.
Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2006 по справі № 2-2673/06, визнано право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2006 по справі № 2-3974/06г., визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2007 № 13632227 та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2006 по справі № 2-3974/06р. власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.06.2007 № 14764789, на підставі вказаних рішень Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради від № 60/201 від 24.09.2008, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , розмір земельної ділянки, передано співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будинку у спільну часткову власність земельну ділянку, та зобов`язано ОСОБА_3 виконувати відповідні поставлені вимоги.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.12.2008, ОСОБА_3 на підставі рішення двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 60/201 від 24.09.2008 є власником земельної ділянки площею 0,0441 га у межах згідно з планом, що складає 54,44% від площі 0,0810 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:013:0280. Іншим співвласником земельної ділянки є ОСОБА_2 частка у спільній власності 45,56%.

Відповідно до варіанту № 2 висновку експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022, поділ земельної ділянки відповідно до часток які дорівнюють по 1/2 частці кожній зі сторін (Додаток № 2). Площа земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка підлягає розподілу складає: S=810 кв.м. 1/2 від загальної площі земельної ділянки складає S=810/2 = 405 кв. м. Земельна ділянка виділяється для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. В користування І-му співвласнику ( ОСОБА_3 ) виділяється ділянка площею : 405 кв.м. (на плані зафарбована жовтим кольором). Земельна ділянка виділяється під частиною житлового будинку, а саме: під кватирою АДРЕСА_2 та будівлями та спорудами, якими користуються співвласник ОСОБА_3 . В користування ІІ-му співвласнику ( ОСОБА_2 ) виділяється ділянка площею: 405 кв.м. (на плані зафарбована зеленим кольором). Земельна ділянка виділяється під частиною житлового будинку, а саме: під кватирою АДРЕСА_3 та будівлями та спорудами якими користуються співвласник ОСОБА_2 . При цьому земельна ділянка S = 42,78 кв.м., яка заштрихована, виділяється в якості сервітуту і враховується в площу земельної ділянки співвласника ОСОБА_2 , але у випадку улаштування співвласником ОСОБА_3 окремої водорозбірної колонки, дія сервітуту може бути припинена. Границя між земельними ділянками обох співвласників на плані земельної ділянки домоволодіння (Додаток № 2) визначена червоною лінією.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.04.2022.

Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 14.05.2020, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Демченко О.М., зареєстрованим в реєстрі за № 274.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.05.1969.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Демченко О.М. від 02.12.2022 № 142/02.14/8/2022 та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.04.2022 № 68820218, ОСОБА_1 подано заяву про прийняття спадщин після смерті ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом заведена спадкова справа за № 8/2022 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 69244536.

30.05.2023 позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: 441/811 частки (що складає 54,44 %) земельної ділянки площею 0,081 га. кадастровий номер :04:013:0280, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); категорія земель - землі житлової га громадської забудови; місце розташування: АДРЕСА_1 , яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 253760, виданого Управлінням земельних ресурсів у місті Запоріжжі Запорізької області 17 грудня 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69.

Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною першою статті 88 ЗК України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

За правилом частини третьої статті 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Можливість виділення в натурі частки земельної ділянки з кадастровим номером :04:013:0280 підтверджується висновком експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022. Відповідачка ОСОБА_2 заперечень проти цього не надала. Договору щодо поділу зазначеної земельної ділянки її співвласниками не укладено.

Так, відповідно до частини 1 статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі статтею 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно з вимогами статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

З аналізу положень статей 401, 402 ЦК України вбачається що підставою для встановлення судом земельного сервітуту є недосягнення домовленості сторін.

За правилами статті 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном і може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом, рішення суду.

Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном.

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту - статті 404 ЦК України.

Відповідно до статті 100 ЗК сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Також, відповідно до пункту 22-2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого права.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Враховуючи вимоги закону, для забезпечення гарантованих прав власника земельної ділянки земельний сервітут має здійснюватися найменш обтяжливим способом. Це означає, що незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Висновком експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022 встановлено право на сервітут.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне позов задовольнити та виділити ОСОБА_1 , який є правонаступником спадкодавця ОСОБА_3 , 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_1 площею 405 кв.м., за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, кадастровий номер :04:013:0280, та встановити позивачу право на безстроковий безоплатний сервітут на частину земельної ділянки площею 42,78 кв.м.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 840,80 гривень та судові витрати, за проведену судову земельно-технічну експертизу в сумі 9 884,74 гривні.

Керуючись статтями 3-5, 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 405 кв.м., з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд, кадастровий номер :04:013:0280, відповідно до варіанту № 2 та Додатку № 2 висновку експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022.

Встановити за ОСОБА_1 право безстрокового безоплатного земельного сервітуту на користування частиною сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 42,78 кв.м., кадастровий номер :04:013:0280, для користування водорозбірною колонкою відповідно до варіанту № 2 та Додатку № 2 висновку експерта № 1324/1325-21 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 334/7359/20 від 27.01.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 9 884 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 74 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: