Справа № 487/7825/15-ц
Провадження № 4-с/487/19/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 у Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опяти Ю.Ю. щодо результатів оцінки вартості нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №63753177 при визначенні ринкової вартості нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036, визнати недійсним та скасувати результат оцінки вартості нерухомого майна, нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036 та зобов`язати державного виконавця усунути допущені порушення, шляхом повторного проведення експертної оцінки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036.

В обґрунтування скарги посилалась на те, що на виконанні в відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження №63716304 з примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва в справі №487/7825/15-ц про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 відшкодування витрат, здійснених на поліпшення об`єкту оренди в розмірі 92700,72 грн. та 927 грн. судових витрат. 08.07.2021 державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036. Оскільки сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, тому було державним виконавцем було залучено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості майна за ринковими цінами.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Южтрансінвест» загальна ринкова вартість становить 334809 грн., при цьому оцінювач особисто не проводив огляд оцінюваних приміщень. Вважає, що ринкова вартість вказаних об`єктів нерухомості набагато вище ніж вказано в оцінки, державним виконавцем не вживались будь-які заходи щодо проведення встановлення дійсної вартості майна. Відповідно до інформації Фонду державного майна України ринкова вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036 становить 1400000 грн.

Заявник просила поновити їй пропущений строк для подання скарги посилаючись на те, що про незаконні дії державного виконавця її представнику стало відомо 20.08.2021 після отримання поштового відправлення з висновками про вартість майна.

Ухвалою від 25.10.2021 прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 та призначеного до судового розгляду.

29.10.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Кобзаренко М.Ю. надав до суду заяву про залишення скарги без розгляду.

10.12.2021 ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій зазначила, що заяву ОСОБА_3 вважати помилково поданою, підтримала заявлені у скарзі вимоги.

26.01.2022 ОСОБА_1 подала до суду уточнення до скарги в яких просила визнати неправомірними (протиправними) дії Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опята Ю.Ю. у виконавчому провадженні №63753177 при визначенні ринкової вартості нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036.

26.01.2022 ОСОБА_1 надала клопотання про приєднання до матеріалів скарги доказів.

23.07.2022 Головний державний виконавець Опята Ю.Ю. надав до суду копії матеріалів виконавчого провадження.

27.10.2022, 29.11.2022, 16.01.2023 17.03.2023 ОСОБА_1 подала до суду заяви про відкладення розгляду скарги.

06.04.2023 представник Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюк А.І. подав до суду клопотання про залишення скарги без розгляду у зв`язку з пропуском заявником 10 денного строку на оскарження та відсутності підстави для поновлення такого строку, оскільки боржник ОСОБА_4 отримала 20.08.2021 повідомлення державного виконавця про результати оцінки майна, нерухоме майно було реалізовано, 27.10.2021 отримано протокол про проведення електронних торгів та кошти надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС, за заявою ОСОБА_1 від 09.11.2021 держаним виконавцем на рахунок ОСОБА_1 перераховано надлишкові кошти від реалізації арештованого майна та 22.11.2021 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Проте, ОСОБА_1 зі скаргою звернулась до суду лише 18.10.2021.

09.05.2023 представник Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щербатюк А.І. подав до суду відзив на скаргу в якому просив в задоволенні скарги відмовити, у зв`язку з безпідставністю вимог. Зазначивши, що у Заводському відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) перебувало зведено виконавче провадження №63753177, до складу якого входили ВП №63716304 з виконання виконавчого листа №487/7825-15-ц, виданого 09.08.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 92700,72 грн. та ВП №63716438 з виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц, виданого 09.08.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат 927 грн. 25.11.2020 державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, які направлено сторонам виконавчого провадження. 25.11.2020 державним виконавцем в Автоматизованій системі виконавчого провадження сформовані запити та отримані відповіді ПФУ про відсутність відомостей про останнє місце роботи боржника та отримання пенсії, з ДФС України про відсутність відомостей про отримання доходів боржником, наявність рахунків, з МВС України про відсутність відомостей щодо реєстрації за боржником транспортних засобів. 25.11.2020 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, яка направлено сторонам виконавчого провадження. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036, у зв`язку з чим 08.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме нерухомого майна, яка направлена боржнику з роз`ясненням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». З метою проведення оцінки арештованого майна, державним виконавцем 20.07.2021 для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання. 17.08.2021 державним виконавцем на адресу стороні виконавчого провадження направлено повідомлення про результат оцінки майна, яку боржник отримала 20.08.2021. 28.08.2021 державним виконавцем до Державного підприємства «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна. 27.10.2021 Заводським відділом ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) отримано протокол проведення електронних торгів, згідно якого ціна продажу майна склала 400000 грн., з яких 2000 грн. складав розмір винагороди організатору торгів, а сума 380000 грн. надійшла на депозитний рахунок відділу та була розподілена у ВП 63753177 на погашення заборгованості, стягнення виконаного збору та витрат виконавчих проваджень. 09.11.2021 від ОСОБА_1 до відділу ДВС надійшла заява з реквізитами для перерахування надлишкових коштів з продажу майна та 12.11.2021 державним виконавцем кошти у розмірі 271000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_1 15.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна, складено акт про проведені електронні торги та 21.11.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Зазначив про пропуск заявником 10 денного строку на оскарження та відсутності підстави для поновлення такого строку. Також вказував, що скарга не містить посилань на докази, що підтверджують порушення виконавцем встановленої законом процедури опису та арешту майна, визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна. Не наведено обґрунтованих доводі щодо порушення державним виконавцем встановленої законом процедури опису і арешту нерухомого майна та порядок визначення суб`єкта оціночної діяльності і доручення подати звіт про оцінку майна. Головним державним виконавцем було повідомлено боржника про визначення вартості майна боржника в порядку, передбаченому ст.. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні 11.01.2022 ОСОБА_5 вимоги скарги підтримала з підставних нею зазначених, зазначивши, що не оскаржувала результат оцінки майна, який отримала від державного виконавця 20.08.2021, отримала на рахунок в банку перераховано надлишкові кошти від реалізації арештованого майна в розмірі 271тис. грн. Будь-яких поважних причин пропуску строку для подання скарги не зазначила.

В судовому засіданні 11.01.2022 головний державний виконавець Опята Ю.Ю. просив в задоволенні скарги відмовити, зазначивши, що всі його дії з реалізації арештованого майна є правомірними, суб`єктом оціночної діяльності суб`єкта господарювання зроблено оцінка арештованого майна, ОСОБА_1 отримала 20.08.2021 повідомлення державного виконавця про результати оцінки майна, нерухоме майн було реалізовано, 27.10.2021 отримано протокол про проведення електронних торгів та кошти надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС, за заявою ОСОБА_1 від 09.11.2021 держаним виконавцем на рахунок ОСОБА_1 перераховано надлишкові кошти від реалізації арештованого майна та 22.11.2021 виконавче провадження закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення. Будь-яких поважних причини пропуску звернення до суду з даною скаргою скаржником не зазначено.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 450 ч.2 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.04.2016, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат, здійснених на поліпшення об`єкту оренди 92700,72 грн. та 927 грн. судових витрат. Ухвалою від 13.07.2016 апеляційного суду Миколаївської області, рішення суду від 13.04.23016 залишено в силі та набрало законної сили.

На виконання рішення суду Заводським районним судом м. Миколаєва 09.08.2016 видані виконавчі листи.

Постановою від 25.11.2020 за заявою стягувача, головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) відкрите виконавче провадження №63716304 з виконання виконавчого листа №487/7825-15-ц, виданого 09.08.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат здійснених на поліпшення об`єкту оренди у розмірі 92700,72 грн. та ВП №63716438 з виконання виконавчого листа №487/7825/15-ц про стягнення , виданого 09.08.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат 927 грн.

Постановою від 26.11.2020 вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження №63753177.

25.11.2020 державним виконавцем в Автоматизованій системі виконавчого провадження сформовані запити про перевірку інформації щодо наявності майна боржника ОСОБА_1

25.11.2020 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, яка направлено сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036.

26.05.2021 головним державним виконавцем Опята Ю. прийнято до свого провадження матеріали зведеного виконавчого провадження.

08.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме нерухомого майна - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0036.

Постанова від 08.07.2021 про опис та арешт майна боржника, направлена боржнику ОСОБА_1 на адресу вказану в виконавчому листі: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , з роз`ясненням ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначена постанова у встановленому законом порядку сторонами виконавчого провадження не оскаржувалась.

З метою проведення оцінки арештованого майна, державним виконавцем постановою від 20.07.2021 для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Южтрансінвест», яке має сертифікат виданий 18.05.2002 №387/20 Фондом державного майна України в особі оцінювача Перевая В.С., який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, видане 01.11.2003 №643.

17.08.2021 державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження направлено повідомлення про результат оцінки майна, яку боржник ОСОБА_1 отримала 20.08.2021, що остання не заперечувала.

На виконання постанови державного виконавця від 20.07.2021 суб`єкт оціночної діяльності відповідно до висновків про вартість майна від 30.07.2021, який визначив ринкову вартість об`єктів оцінки, якими були нежитлове приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: адміністративне приміщення (літ. А-1) загальною площею 106,3 кв.м, яке за висновком оцінювача склала 3109560 грн. та земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0036, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка за висновком оцінювача, який є невід`ємною частиною Звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки склала 23853 грн. у розрахунку на один квадратний метр земельної ділянки 107,93 грн. без ПДВ.

Судом встановлено, що у висновку про ринкову вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оцінювач обґрунтував обраний ним для оцінки спірного майна порівняльний підхід.

У висновку міститься опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати, а саме: приміщення літ. А-1 одноповерхове, окремо розташоване, вхід в об`єкт оцінки окремий, інженерне забезпечення об`єкта оцінки електропостачання, водопостачання, каналізації, теплопостачання, об`єкт знаходиться в задовільному технічному стані. Оцінювач провів оцінку майна з дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, про що зазначено у висновку.

У висновку про ринкову вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , міститься опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати, а саме: земельна ділянка загальною площею 221 кв.м., цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :02:009:0036, є приватною власністю ОСОБА_1 . Оцінювач провів оцінку майна з дотримання вимог Закону України «Про оцінку землі» від 11.12.2003 №1378-IV, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-ІІІ, із змінами і доповненнями.

Отже матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що висновки суб`єкта оціночної діяльності про вартість майна ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єктів оцінки.

Крім того, заявником на обґрунтування своїх вимог не надано рецензування звіту, як того передбачає абзац п`ятнадцятий пункту 3 Національного стандарту №1, тому відсутні підстави вважати оцінку майна неякісною та/чи недостовірною, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Приписи вищенаведеної норми надають учаснику виконавчого провадження право на оскарження оцінки майна, як процесуальної дії державного виконавця.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Тобто, вищезазначеним Законом передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, який в межах виконавчого провадження дозволяв швидко та ефективно захистити права боржника.

Вищезазначене узгоджується із правовим висновком викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/6706/18, від 01 липня 2020 року у справі № 2-1160/11, від 27 серпня 2020 року у справі № 295/11078/14-ц.

Боржник ОСОБА_1 , отримавши повідомлення від державного виконавця про результати оцінки майна, не скористалась законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки - рецензування звіту з оцінки майна.

У доводах скарги ОСОБА_1 пов`язує незаконність визначення вартості майна з відсутністю даних про проведення належного огляду об`єкта оцінки.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Пунктом 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), передбачено ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки.

Пунктом 56 зазначеного Національного стандарту № 1 передбачено, що звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити, зокрема, відомості про особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки).

Слід зазначити, що у висновках про вартість майна суб`єкт оціночної діяльності вказував дані про опис об`єктів оцінки нежитлового приміщення та земельної ділянки, який дає змогу їх ідентифікувати.

При цьому відсутність даних про огляд об`єкта оцінки не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує можливість визнання протиправним і скасування звіту про оцінку майна.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що оцінювачем визначено метод проведення оцінки нежитлового приміщення з використанням порівняльного підходу.

Отже, звіт про оцінку майна може бути складений з використанням порівняльного підходу, що не є порушенням п. 50 Національного стандарту № 1, а є одним із можливих застосованих оцінювачем підходів.

Крім того, 28.08.2021 державним виконавцем Заводським відділом ДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) до Державного підприємства «СЕТАМ» направлено заявку на реалізацію арештованого майна та 27.10.2021 отримано протокол проведення електронних торгів, згідно якого ціна продажу майна склала 400000 грн., з яких 20000 грн. складав розмір винагороди організатору торгів, а сума 380000 грн. надійшла на депозитний рахунок відділу та була розподілена у ВП 63753177 на погашення заборгованості, стягнення виконаного збору та витрат виконавчих проваджень.

09.11.2021 від ОСОБА_1 до відділу ДВС надійшла заява з реквізитами для перерахування надлишкових коштів з продажу майна та 12.11.2021 державним виконавцем кошти у розмірі 271000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_1

15.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна, складено акт про проведені електронні торги.

21.11.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядок та у спосіб, визначені діючим законодавством України, тому в задоволенні скарги слід відмовити. Суд не погоджується з посиланням представника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного боржником строку на звернення до суду з даною скаргою та необхідності залишити скаргу без розгляду.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державного або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Відповідного до правового висновку, викладеного в постанові від 13 березня 2019 року Великої Палати Верховного Суду (справа №920/149/18), стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Кобзаренко М.Ю. звернувся до суду із пропуском десятиденного строку, встановленого п.1 ч.1 ст.449 ЦПК України, про зміст якої останній не міг не бути обізнаним, оскільки ЦПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення цивільного судочинства судами і відповідно визначає процесуальних порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що про порушення свого права боржник дізнався 20.08.2021, останнім днем для звернення до суду з даною скаргою було 30.08.2021. При цьому останній звернувся до суду зі скаргою 31.08.2021, згідно відомостей на конверті про дату оформлення поштового відправлення та печатки на описи про відправлення до Заводського районного суду м. Миколаєва відповідних документів також 31.08.2021.

Враховуючи тривалість пропуску такого строку (один день), суд дійшов висновку про можливість поновлення такого строку.

На підставі ст. ст.126, 447, 448, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опяти Ю.Ю. щодо результатів оцінки вартості нерухомого майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Афоніна