Справа № 639/7635/20
Провадження № 2/639/69/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т.В.,

за участю представника позивача адвоката Кравцова С.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Малишевського С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 639/7635/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 25.11.2020 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», в якій просила стягнути з ПрАТ «УАСК АСКА» на користь ОСОБА_2 збитки, завдані внаслідок ДТП від 06.05.2019, у розмірі 98000,00 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки, завдані внаслідок ДТП від 06.05.2019, у розмірі 1165893,28 грн.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Кравцовим Сергієм Олександровичем, який діє на підставі ордеру (том 1 а.а.9).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.05.2019 на перехресті вул. Челюскінців та вул. Матющенко в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ГАЗ 3307 державний номер НОМЕР_1 , водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , внаслідок якої вказані автомобілі, а також автомобіль «Daewoo Lanos» отримали механічні пошкодження. На водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 № 640/10959/19 провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Харківського апеляційного суду від 30.07.2020 у справі № 640/10959/19 постанову Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 скасовано в частині закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винесено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В іншій частині постанову залишено без змін. Під час розгляду справи № 640/10959/19 за клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката Кравцова С.О. проведена комісійна судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертизи № 17599/27185 від 31.01.2020, згідно з висновком якої дії водія автомобіля ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.8.7.3. «е», 8.10, 16.3 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.п.10.1, 12.3,16.8 ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. На думку сторони позивача, ОСОБА_1 не врахував вимоги ПДР України, та його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена у повному обсязі. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент скоєння ним ДТП була застрахована у ПрАТ «УАСК Аска», відповідно до поліса № АМ 6010837, ліміт відповідальності за яким за шкоду, завданої майну, становить 100000,00 грн. Франшиза становить 2000,00 грн. Внаслідок ДТП позивачу заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої, відповідно до звіту № 458/19 про оцінку вартості (розміру) збитків від 09.07.2019, становить 1 263 893,28 грн. Отже, збитки, завдані позивачу внаслідок ДТП у розмірі 1 263 893,28 грн підлягають стягненню з відповідачів наступним чином: 98000,00 грн з ПрАТ «УАСК Аска», та 1165893,28 грн з ОСОБА_1 . На день звернення до суду позивач зазнала судових витрат у вигляді сплати судового збору у сумі 10510,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання (том 1 а.с.51-53).

12.01.2021 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлені ухвали, якими долучено до матеріалів справи подані відповідачами ОСОБА_1 та ПрАТ «УАСК «АСКА» відзиви на позовну заяву; відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача ОСОБА_1 про витребування з Київського районного суду м. Харкова матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19 за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (том 1 а.с.116-121).

У відзиві на позовну заяву відповідач ПрАТ «УАСК Аска» просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «УАСК Аска», оскільки позовні вимоги не обґрунтовані. Зазначив, що на заяву ОСОБА_2 від 19.10.2020 про виплату страхового відшкодування, яка була отримана товариством 22.10.2020, відповідачем направлено позивачу повідомлення про відмову у виплаті у зв`язку з пропуском ОСОБА_2 однорічного строку на подання відповідної заяви, на підставі п.п.37.1.4 п.37.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020, з урахуванням постанови Харківського апеляційного суду від 30.07.2020, не встановлена жодна особа, яка винна у даному ДТП. Отже, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальність якого застрахована по договору страхування, не настала. Враховуючи наведене, ПрАТ «УАСК Аска» не має правових підстав для відшкодування матеріального збитку (том 1 а.с.60-63).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги не обґрунтовані. Посилався на те, що рішення суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відсутнє, з висновком експертів від 31.01.2020 ОСОБА_1 ніколи не погоджувався в зв`язку з неповнотою та необ`єктивністю даного висновку, та наполягав на проведенні об`єктивної судової автотехнічної експертизи. Вказав, що позивачем не надано належних обґрунтувань розміру збитків у розмірі 1 263 893,28 грн, оскільки відповідно до Звіту № 458/19, на який посилається позивач, розмір збитків становить 639454,00 грн. У зв`язку з розглядом даної справи відповідач очікує понести витрати з оплати судової автотехнічної експертизи (том 1 а.с.82-88).

12.01.2021 ухвалою суду за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 адвоката Кравцова С.О. витребувано у ПрАТ «УАСК «АСКА» належним чином завірену копію повного звіту № 458/19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.07.2019 (том 1 а.с.112-113).

24.02.2021 судом, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії повного звіту № 458/19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.07.2019 (том 1 а.с.147-170, 185-188).

24.02.2021 ухвалою суду за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Малишевського С.В. витребувано з Київського районного суду м. Харкова матеріали справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19 за ст. 124 КУпАП відносно водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за наслідками ДТП від 06.05.2019 (том 1 а.с.182-183, 189-190).

01.04.2021 ухвалою суду за клопотанням відповідача ОСОБА_1 у справі призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (том 1 а.с.213-217).

24.04.2023 на адресу суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів № 15089/15090/21-52 за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи у цивільній справі № 639/7635/20, складений 14.04.2023, разом з матеріалами цивільної справи (том 1 а.с.236-249).

24.04.2023 ухвалою суду провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання (том 2 а.с.1).

29.06.2023 ухвалою суду за клопотанням представника позивача адвоката Кравцова С.О. забезпечено проведення розгляду справи в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представником позивача за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» (том 2 а.с.87-89,91-92).

29.06.2023 ухвалою суду постановлено про виклик у підготовче засідання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Любарського Костянтина Анатолійовича та Григор`єва Олександра Ігоровича для надання усних пояснень щодо їх висновку за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 15089/15090/21-52 від 14.04.2023 у справі № 639/7635/20 (том 2 а.с.97-98).

19.10.2023 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (том 2 а.с.159-161).

08.11.2023 в судовому засіданні судові експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Любарський К.А. та Григор`єв О.І. надали пояснення щодо складеного ним висновку судової експертизи; ухвалою суду, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено про визнання обов`язкової явки в судове засіданні сторони позивача ОСОБА_2 для надання особистих пояснень (том 2 а.с.21-214).

28.11.2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Кравцова С.О. про призначення комісійної судової автотехнічної експертизи (а.с.187-188).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Кравцов С.О. підтримав позовні вимоги , посилаючись на обставини зазначені в позові, та наполягав на їх задоволенні, вказав, що висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 14.04.2023 складений без врахувань показаній свідків та плану схеми ДТП, що міститься у матеріалах справи № 640/10959/19, та суперечить висновку експертів, складеному 31.01.2020 судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судове експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса в рамках справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, а отже не може бути доказом у справі. На думку представника позивача, суд мав викликати в судове засідання для надання пояснень також експертів, що склали висновок від 31.01.2020 в рамках справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, визнати явку відповідача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою, при цьому жодних відповідних клопотань ні позивачем, ні його представником не було заявлено як на стадії підготовчого провадження, так і в ході судового розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Малишевський С.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, письмових поясненнях.

Представник відповідача ПрАТ «УАСК «Аска» адвокат Сокол Д.В., яка діє на підставі ордеру (том 2 а.с.180), у поданих до суду письмових поясненнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, здійснити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника ПрАТ «УАСК «Аска», судові витрати покласти на позивача (том 2 а.с.174-178).

Належним чином повідомлена, згідно з частиною 8 ст. 128 ЦПК України, позивач ОСОБА_2 , явка якої ухвалою суду від 08.11.2023, не виходячи до нарадчої кімнати , була визнана відповідно до п.5 ч.2 статті 223 ЦПК України, обов`язковою (а.с. 214 том 2), у судове засідання не з`явилася. Представник позивача щодо невиконання позивачем вказаної ухвали суду від 08.11.2023 посилався на її зайнятість у зв`язку з вихованням своїх малолітніх дітей.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Кравцова С.О. та представника відповідача адвоката Малишевського С.В., пояснення судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Любарського К.А. та Григор`єва О.І., наданих в судовому засіданні 08.11.2023, дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, за змістом частин 1,2 якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06.05.2019 о 10 год. 30 хв. на перехресті вул. Челюскінців та вул. Матющенко в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ГАЗ 3307 державний номер НОМЕР_1 , водія ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2 , водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Daewoo Lanos» державний номер НОМЕР_3 , внаслідок якої вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Учасники справи факт дорожньо-транспортної пригоди не заперечували.

У зв`язку з даною ДТП на водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 у справі № 640/10959/19 провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, приймаючи рішення про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд покладався на висновок експертів за результатами проведення комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи № 17599/27195, складений 31.01.2020 судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судове експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до якого дії водія автомобіля ГАЗ 3307 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.8.7.3. «е», 8.10, 16.3 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; в даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам п.п.10.1, 12.3, 16.8 ПДР України, які б, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, при розгляді вказаної справи, ОСОБА_1 , не погодившись з висновками зазначеної експертизи, заявляв клопотання про виклик експертів та про призначення повторної судової автотехнічної експертизи. У задоволенні вказаних клопотань ОСОБА_1 в судовому засіданні 02.06.2020 відмовлено (а.с.1,2, 97-112,124,137-141 справи № 640/10959/19).

Постановою Харківського апеляційного суду 30.07.2020 у справі № 640/10959/19 постанову Київського районного суду м. Харкова від 02.06.2020 скасовано в частині закриття провадження по справі стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та винесено нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В іншій частині постанову залишено без змін.

Харківським апеляційним судом у постанові від 30.07.2020 вказано, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . При цьому роз`яснено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.05.2019, не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства (том 1 а.с.14-15).

За вказаних обставин висновок експертів за результатами проведення комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи № 17599/27195, складений 31.01.2020 судовими експертами Харківського науково-дослідного інституту судове експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса в рамках справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, не може бути доказом на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 06.05.2019 за участю сторін.

Відповідно до копії звіту № 458/19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 09.07.2019 суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 на замовлення ПрАТ «УАСК «Аска», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на дату оцінки, становить 639454,00 грн (том 1 а.с.148-170).

ОСОБА_2 із заявою до відповідача ПрАТ «УАСК «Аска» про виплату страхового відшкодування звернулась 19.10.2020, та вказана заява отримана товариством 22.10.2020 (том 1 а.с.64).

ПрАТ «УАСК Аска» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки заяву про страхове відшкодування ОСОБА_2 подано більше ніж через рік з моменту скоєння ДТП (том 1 а.с.65).

Згідно з висновком за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 15089/15090/21-52, складеного 14.04.2023 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, призначеної на підставі ухвали суду від 01.04.2021 в рамках цивільної справи № 639/7635/20, первинно контактували ліва передня кутова частина автомобіля ГАЗ-3307 і ліва передня кутова частина автомобіля Mitsubishi Outlander. Взаємне розташування транспортних засобів на момент первинного контакту показане на Іл.3.Приблизне розташування автомобілів Mitsubishi Outlander і ГАЗ-3307 на час зіткнення показане на масштабній схемі Додатку 1, відповідно, позиціями 1 і 2. Механізм зіткнення був наступним:

- Первинно контактували ліва передня кутова частина автомобіля ГАЗ-3307 і права передня кутова частина автомобіля Mitsubishi Outlander, величина кута між поздовжніми осями була більшою від 90 градусів;

- Автомобіль Mitsubishi Outlander під дією сил, які виникали при взаємодії транспортних засобів під час зіткнення, розвертався навколо свого центру мас проти ходу годинникової стрілки і відкидався дещо назад і ліворуч до місця свого кінцевого розташування;

- Автомобіль ГАЗ-3307 під дією сил, які виникали при взаємодії транспортних засобів під час зіткнення, рухався вперед і праворуч до місця свого кінцевого розташування.

Визначити траєкторії руху транспортних засобів в момент зіткнення не виявляється можливим, оскільки в наданих на дослідження матеріалах справи відсутня зафіксована на місці пригоди необхідна слідова інформація.

Пояснення водія автомобіля Mitsubishi Outlander ОСОБА_2 є необґрунтованим з технічної точки зору в частині того, що на момент зіткнення її автомобіль знаходився у нерухомому стані або рухався з незначною швидкістю.

Дії водія автомобіля ГАЗ-3307 ОСОБА_1 в досліджуваних умовах регламентувались вимогами п.п.8.11 і 12.3 Правил дорожнього руху.

Дії водія автомобіля Mitsubishi Outlander ОСОБА_2 регламентувались вимогами п.16.6 Правил дорожнього руху.

Виїжджаючи на перехрестя, водій автомобіля ГАЗ-3307 ОСОБА_1 мав перевагу на рух по відношенню до транспортних засобів, які виконують поворот ліворуч згідно вимог п.16.6 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість уникнення зіткнення для водія автомобіля Mitsubishi Outlander ОСОБА_2 полягала у дотриманні вимог п.16.6 Правил дорожнього руху, для чого у неї не було перешкод технічного характеру.

Водій автомобіля ГАЗ-3307 ОСОБА_1 в досліджуваних умовах не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander.

В досліджуваних умовах дії водія автомобіля Mitsubishi Outlander ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.6 Правил дорожнього руху. Вказана невідповідність, з технічної точки зору, знаходилась у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

В діях водія автомобіля ГАЗ-3307 ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху (том 1 а.с.237-248).

У судовому засіданні 08.11.2023 судові експерти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали складений ними висновок та надали відповідні роз`яснення, вказали, що при дослідженні були враховані данні, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення № 640/10959/19, у тому числі план-схему ДТП, показання свідків ( а.с.212-214 том 2).

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями частин 2-5 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

За змістом частин 1,2 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Вказаний вище висновок експерта складений в рамках цивільної справи, що розглядається, на підставі ухвали суду про призначення експертизи, є повним, ясним, обґрунтованим та не суперечить іншим матеріалам справи, у суду відсутні сумніви в його правильності.

Стороною позивача не наведено належного обґрунтування сумнівів щодо правильності даного висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю та/або що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи, а також щодо неповноти чи неясності висновку експерта, та доказів на їх підтвердження. Суд зазначає, що присутній у підготовчому засіданні 01.04.2021 представник позивача ОСОБА_8 заперечував проти призначення вказаної вище судової автотехнічної експертизи та не скористався своїм процесуальним правом , передбаченим частиною 5 статті 103 ЦПК України, а саме запропонувати суду свої питання, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експертів ( а.с. 211 том 1).

Отже, суд визнає висновок за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 15089/15090/21-52, складений 14.04.2023 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, належним, достовірним та допустимим доказом.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (надалі Закон).

Відповідно до статей 3, 5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (статті 9, 22- 31, 35, 36 Закону).

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За змістом п. 37.1.4. ч. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17 та Верховним Судом у постанові від 12.05.2022 № 623/290/21, у випадку пропуску строку подачі заяви страховій компанії про виплату страхового відшкодування, що стало підставою для відмови у виплаті, то потерпілий має право захистити своє право в межах строків позовної давності в суді, просити стягнути суму страхового відшкодування з страхової, якщо діяв добросовісно і пропуск строку на подачу заяви на виплату стався за незалежних від потерпілого причин. Якщо ж строк на подачу заяви на виплату було пропущено через бездіяльність потерпілого, то суд повинен відмовити у захисті порушеного права.

Частиною 1 статті ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки встановлено статтею 1188 ЦК України, відповідно до положень частини першої якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відсутність постанови суду про притягнення водіїв до адміністративної відповідальності не може бути підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдані збитки, так як вину особи в ДТП може бути підтверджено іншими доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 14.09.2022 № 441/756/18; від 26.01.2022 № 465/674/19.

Як встановлено висновком за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 15089/15090/21-52, складеного 14.04.2023 судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, вина водія ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 06.05.2019, відсутня, та саме дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.6 Правил дорожнього руху, що, з технічної точки зору, знаходилось у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою про наявність вини заподіювача шкоди.

Оскільки при судовому розгляді даної справи неправомірність дій ОСОБА_1 не встановлена, його дії не знаходились у причинному зв`язку з виникненням ДТП, вина ОСОБА_1 у ДТП відсутня, у останнього відсутній обов`язок відшкодувати позивачу майнову шкоду внаслідок ДТП.

За змістом п.32.1 ст. 32 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

По цій справі позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 10510,00 грн та за подання до суду клопотання про призначення повторної судової експертизи у розмірі 536,80 грн (том 1 а.с.8, том 2 а.с.190).

Відповідачем ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи у розмірі 454,00 грн та за проведення цієї експертизи у розмірі 11154,65 грн (том 1 а.с.131, 249).

Доказів про понесення інших судових витрат сторонами не надано.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідачів не покладаються, а з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11608,65 (11154,65 + 454,00) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 102, 103, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 22, 1166, 1187, 1188ЦК України, ст. 3, 5, 6, 9, 22-32, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 11608 (одинадцять тисяч шістсот вісім) грн 65 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Голосіївська, 17, оф. 8,9

Повне рішення складено 05.12.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК