ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/9300/19

провадження № 22-ц/818/883/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.

суддів: Пилипчук Н.П., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року у складі судді Штих Т.В.,-

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (далі квартира).

14 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вона просила накласти заборону на відчуження квартири, яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2023 зареєстрована за договором дарування від 12.12.2016 посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І. на ім`я ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що між сторонами продовжується спір стосовно спірної квартири, і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Відповідачі та члени їхніх родин постійно погрожують позивачеві, що квартира буде продана, і вона залишиться на вулиці.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявниці.

Клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову- повернуто заявникам.

Залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна про визнання недійсним договору дарування перекладача зі знанням української та російської мови для забезпечення позивачці ОСОБА_1 права на справедливий суд.

Виконання вказаної ухвали доручено Головному управлінню Державної міграційної служби України в Харківській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року в частині повернення ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, зазначаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, оскільки наведені доводи суду першої інстанції не відповідають вимогам ЦПК України, а отже не можуть бути підставою для повернення заяви про забезпечення позову; вказує, що судом безпідставно не прийнято до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення не є підставою повернення заяви. З урахуванням спірних відносин між сторонами по справі, зустрічне забезпечення позову є недоцільним, так як відсутні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення у розумінні ст. 154 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_2 просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржена ухвала вказаним нормам цивільного процесуального права відповідає.

Вважаючи заяву про забезпечення позову такою, що підлягає поверненню заявникові, суд першої інстанції виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а саме: за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, а також не виконано вимоги п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру.

ОСОБА_1 доказів сплати судового збору суду надано не було, а посилання на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

З наданих ОСОБА_1 документів, а саме довідки виданою Відділу реєстрації актів цивільного стану Харківської області від 12.08.2005 № 1091-09-45 вбачається, що позивачка була одружена та згодом шлюб було розірвано.

Також не відноситься ОСОБА_1 і до інших категорій осіб зазначених у Законі.

Що стосується невиконання вимог ОСОБА_1 по внесенню пропозиції зустрічного забезпечення судова колегія зазначає наступне.

Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та не вирішення судом питання зустрічного забезпечення не є підставою для скасування оскаржених судових рішень, оскільки не позбавляє відповідача права звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 21 грудня 2020 року у справі № 487/5726/19 та від 30 червня 2021 року у справі № 752/2342/19, від 23 грудня 2022 року у справі № 760/34352/21 (ЄДРСРУ № 108086729).

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано не було порушено норми ЦПК України.

Згідно із ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки посилання апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України .

Повний текст судового рішення складено 01.06.2023

Головуючий: О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук