КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.06.23 справа 133/667/23

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву про видачу судового наказу Акціонерного товариства "Оператора газорозподільної системи" Вінницягаз" про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послугу розподілу природного газу у розмірі 1701,88 грн та витрати за оплату судового збору в розмірі 268,40 грн.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

До заяви про видачу судового наказу додано виписку з особового рахунку боржника під назвою "Фінансовий стан" від 06.02.2023 щодо абонента ОСОБА_1 , складену АТ "ОГС"Вінницягаз", згідно якого заборгованість за оплату послуги з розподілу природного газу становить 1701,88 грн, про стягнення якої подано заяву; сума фактично почала накопичуватись у боржника з січня 2020 року.

Заява про видачу судового наказу надійшла до суду 02.03.2023.

Виходячи зі змісту заяви, стягувач просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржника за період з 01.2020 по 01.2023. Проте, з комплексного аналізу вказаних вище статей слідує, що до вимог про стягнення заборгованості по сплаті комунальних платежів застосовується строк позовної давності у 3 роки. Проте стягувачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості також за періоди, щодо яких пройшов строк, який перевищує позовну давність у 3 роки з моменту виникнення права вимоги, і така заборгованість включена до загальної суми, заявленої до стягнення. Отже, загалом заявлено вимоги щодо суми, строк вимоги щодо якої сплив. Однак суд позбавлений можливості самостійно проводити розрахунок заборгованості та визначати суму, яка підлягає стягненню, враховуючи строк позовної давності, адже суд виходить виключно з вимог, про які заявляє стягувач, і не здійснює самостійно обчислення заборгованості. Чиний ЦПК України не наділяє суд повноваженнями при розгляді заяви про видачу судового наказу виходити за межі вимог шляхом самостійного визначення суми, яку слід стягнути.

З огляду на те, що в частині вимоги про стягнення з боржника заборгованості, що виникла з січня 2020 року, пройшов строк, який перевищує визначений законом трирічний строк позовної давності, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись статтями 165, 166, 260 ЦПК України , суддя-

УХВАЛИЛА:

Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 05.06.2023