Провадження № 2/369/8/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2023 м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т. В.,

при секретарях судового засідання Ріпки Л. Ю., Малоок А. Ю., Мазурик Д. С.,

Житар А. А., Варваровій М.П.

за участю позивача ОСОБА_1

представників позивач ОСОБА_2 , Горун Н. М. , ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

представника третьої особи Андруха О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Княжичі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Азімут», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним розпоряджень органу виконавчої влади, договору купівлі-продажу і скасування державної реєстрації земельних ділянок,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі - Києво-Святошинська РДА), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи: ТОВ «Агрофірма Княжичі», ТОВ «Науково-виробнича фірма «Азімут», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним розпоряджень органу виконавчої влади, договору купівлі-продажу і скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Зазначений позов ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що Києво-Святошинська РДА передала у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству Агрофірма «Княжичі» (далі - КСП Агрофірма «Княжичі») земельну ділянку під багаторічними насадженнями в межах Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Княжицька с/р) з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі.

У подальшому КСП Агрофірма «Княжичі» було видано державний акт на право колективної власності на землю, до якого був доданий список громадян, які на момент видачі були його членами для одержання земельного паю.

До вказаного списку було включено і її, як члена КСП Агрофірма «Княжичі».

КСП Агрофірма «Княжичі» здійснило паювання землі, яка належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельної ділянки в натурі.

Києво-Святошинською РДА 10.02.1998 на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0229822, яка знаходиться в межах Княжицької с/р та перебуває у колективній власності КСП Агрофірма «Княжичі», розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577. Вартість земельної ділянки на час видачі сертифіката на право на земельну частку (пай) становила 7 961 грн.

Відповідно до розіграшу номерів земельних ділянок (паїв) згідно з схемою розпаювання земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» по землям, що розташовані на території Княжицької с/р серед власників сертифікатів КСП Агрофірма «Княжичі» (проведення розпаювання землі під багаторічними насадженнями відповідно до номерів, визначених на схемі поділу землі колективної власності на земельні ділянки/пай), який був затверджений загальними зборами власників земельних паїв реорганізованого КСП Агрофірма «Княжичі», в результаті проведення розпаювання землі під багаторічними насадженнями/саду ОСОБА_1 як члену КСП Агрофірма «Княжичі» та власнику сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0229822, була виділена земельна ділянка на землях багаторічних насаджень/сад за № 457 в розмірі 0,2179 га, яка за цим номером була запроектована в схемі поділу (розпаювання) земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» відповідає запроектованій на ній земельній ділянці під № НОМЕР_1 , площа якої складає 0,2179 га.

В подальшому передача земельних ділянок/паїв у її приватну власність та іншим членам КСП Агрофірма «Княжичі» здійснювалася відповідно до схеми поділу (розпаювання) земель КСП Агрофірма «Княжичі».

Згідно з дорученням Києво-Святошинської РДА від 27.12.2007 № 07-28-6143 на розробку технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на землю під багаторічними насадженнями взамін сертифікатів на земельну частку (пай) за рахунок земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» для ведення ОСГ в межах Княжицької с/р, зобов`язано районний відділ земельних ресурсів Києво-Святошинської РДА організувати роботу по розробці технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на землю 419-ти громадянам взамін сертифікатів на земельну частку (пай).

Згідно із списком громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), що є додатком до доручення голови адміністрації № 07-28-6143 від 27.12.2007, їй передано у власність земельну ділянку під № 457 на схемі поділу, реєстраційний № сертифікату 31, проте в подальшому будь-які дії щодо оформлення права власності на земельну ділянку та видачу державного акта на право власності на землю не вчинялися.

У 2010 році вона дізналася, що на виділеній їй земельній ділянці сторонні особи незаконно побудували жилий будинок із всіма прибудовами, виготовили акти на право власності на земельну ділянку без законних на те підстав; земельній ділянці було присвоєно інші кадастрові номери.

Належну їй земельну ділянку було розбито на декілька самостійних та рішеннями Києво-Святошинської РДА передано у власність стороннім особам (відповідачам), яким в подальшому виготовлено незаконні акти на право власності на земельні ділянки, які в сукупності складають одну земельну ділянку, яка належить їй, а саме згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 01.11.2016:

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:009:0434 площею 0,0600 га 31.07.2015 зареєстрована за ОСОБА_7 . Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на цю земельну ділянку не зареєстровано;

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0106 площею 0,0600 га 31.07.2015 зареєстрована за ОСОБА_8 . Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на цю земельну ділянку не зареєстровано;

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0101 площею 0,1200 га 31.07.2015 зареєстрована за ОСОБА_9 . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на цю земельну ділянку 04.07.2016 зареєстровано право власності на цю земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987. За вказаним договором спірну земельну ділянку ОСОБА_9 продала ОСОБА_10 ;

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:0100 площею 0,1200 га 31.07.2015 зареєстрована за ОСОБА_11 . Право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на цю земельну ділянку не зареєстровано.

З метою захисту своїх прав вона неодноразово зверталася до органів державної влади, проте частина звернень не розглянута, жодних належних відповідей не отримано, на частину звернень отримано лише формальні відписки.

Враховуючи викладене, відповідач-1 без будь-яких правових підстав і без повідомлення її перерозподілив належну їй земельну ділянку іншим особам.

Вона зверталася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), відведення земельної ділянки на місцевості із земель резерву, проте рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2015 у справі № 369/3352/15-ц в задоволенні позову відмовлено, однак встановлено та підтверджено всі обставини справи, порушення її прав щодо земельної ділянки.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просить:

- визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 «Про передачу у власність земельних ділянок 6-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;

- визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА від 15.07.2011 № 1671 «Про передачу у власність земельних ділянок 9-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- скасувати записи в Державному земельному кадастрі від 31.07.2015 про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :04:009:0434, :04:007:0106, :04:007:0101, :04:007:0100;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності 15225543, дата державної реєстрації 02.07.2016;

- судові витрати відшкодувати за рахунок відповідачів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2016 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 18.02.2016 на 09-00 год.

12.02.2016 ОСОБА_1 подала клопотання про витребування доказів.

18.02.2016 ОСОБА_1 подала заяву виклик та допит свідка.

18.02.2016 розгляд справи відкладено для повторного виклику сторін та направлення запиту на 28.03.2016 на 09-30 год.

24.02.2016 до суду від ГУ Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області надійшла інформація про власників земельних ділянок.

28.03.2016 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 25.04.2016 на 09-30 год.

07.04.2016 ТОВ «Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

25.04.2016 розгляд справи відкладено на 21.06.2016 на 09-30 год.

14.06.2016 ОСОБА_1 подала клопотання про витребування доказів.

21.06.2016 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 30.08.2016 на 11-30 год.

30.08.2016 ОСОБА_12 подала клопотання про відкладення розгляду справи для подання додаткових доказів.

30.08.2016 розгляд справи відкладено на 10.10.2016 на 11-30 год.

10.10.2016 розгляд справи відкладено на 21.11.2016 на 09-00 год.

21.11.2016 розгляд справи відкладено на 13.01.2017 на 12-30 год.

21.11.2016 від представника позивача - адвоката Горун Н. М. надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.11.2016 заяву представника позивача ОСОБА_1 - Горун Н. М. про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :04:009:0434 площею 0,0600 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, що належить на праві власності ОСОБА_7 .

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0106 площею 0,0600 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, що належить на праві власності ОСОБА_8 .

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0100 площею 0,1200 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, що належить на праві власності ОСОБА_11 .

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :04:007:0101 площею 0,1200 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, що належить на праві власності ОСОБА_9 .

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

26.12.2016 Києво-Святошинська РДА подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

29.12.2016 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

13.01.2017 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 28.02.2017 на 12-30 год.

13.01.2017 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про долучення доказів та клопотання про витребування доказів.

28.02.2017 задоволено клопотання про витребування доказів. Відкладено розгляд справи на 26.04.2017 на 12-30 год.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.02.2017 витребувано від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. належним чином завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, який було посвідчено 02.07.2016, за яким до ОСОБА_9 перейшло право власності на земельну ділянку в адміністративних межах Княжицької с/р.

Витребувано з Києво-Святошинської РДА інформацію про те, яка фірма розробляла технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на землю за рахунок земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Княжицької с/р наступним громадянам: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

28.02.2017 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про допит свідка та про долучення доказів.

14.03.2017 ГУ Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області подало клопотання про виключення його із складу сторін у цій справі, у разі відмови у виключенні його із складу сторін - здійснювати розгляд справи без їх участі.

26.04.2017 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про витребування доказів.

26.04.2017 розгляд справи відкладено на 28.08.2017 на 10-30 год.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.04.2017 клопотання задоволено. Витребувано від Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру належним чином завірені копії технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на землю за рахунок земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Княжицької с/р наступним громадянам: ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

28.08.2017 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 01.09.2017 на 10-00 год.

07.06.2017 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала уточнену позовну заяву.

12.06.2017 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру направила на виконання ухвали суду архівні примірники державних актів на право власності на земельну ділянку.

01.09.2017 відкладено розгляд справи на 09.11.2017 на 14-00 год.

06.11.2017 ОСОБА_12 подала клопотання про долучення доказів.

08.11.2017 та 10.11.2017 ГУ Держгеокадастру у Київській області подало до суду заперечення на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що п. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначений вичерпний перелік підстав за яких скасовується державна реєстрація земельних ділянок Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, а саме у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Отже, скасування державної реєстрації земельних ділянок на підставі рішень суду законодавством не передбачено.

17.10.2017 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

09.11.2017 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2017, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 28.11.2017, призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання:

1) Чи є накладання між собою земельної ділянки, що була виділена позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельних ділянок, що належать (належали) відповідачам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , якщо є, то яка площа накладання?

2) Чи є земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, з наступними кадастровими номерами: земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:009:0434 (належить ОСОБА_7 ); земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:007:0106 (належить ОСОБА_8 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101 (належить ОСОБА_9 , належала ОСОБА_10 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100 (належить ОСОБА_11 ), такими земельними ділянками, що утворилися із земельної ділянки площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Проведення експертизи доручено експертам ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2017 провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду на 20.12.2017 на 09-30 год.

20.12.2017 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 26.01.2018 на 16-00 год.

16.01.2018 від Києво-Святошинської РДА надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю.

26.01.2018 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 16.02.2018 на 15-00 год.

16.02.2018 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.02.2018 призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання:

1) Чи є накладання між собою земельної ділянки, що була виділена позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельних ділянок, що належать (належали) відповідачам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , якщо є, то яка площа накладання?

2) Чи є земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, з наступними кадастровими номерами: земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:009:0434 (належить ОСОБА_7 ); земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:007:0106 (належить ОСОБА_8 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101 (належить ОСОБА_9 , належала ОСОБА_10 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100 (належить ОСОБА_11 ), такими земельними ділянками, що утворилися із земельної ділянки площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Проведення експертизи доручено експертам Українського незалежного інституту судових експертиз попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

20.03.2018 від Українського незалежного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання додаткових документів, необхідних для проведення земельно-технічної експертизи.

19.04.2018 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про поновлення провадження у справі для вирішення питання про витребування запитуваних експертом документів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.04.2018 провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду на 17.05.2018 на 15-30 год.

17.05.2018 в судовому засіданні оголошено перерву на 22.06.2018 на 14-30 год.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.05.2018 витребувано з Управління Держгеокадастру Києво-Святошинського району Київській області, завірену належним чином копію технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер :04:009:0434, (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок); копію технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер :04:007:0106, (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок); копію технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :04:007:0101, (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок); копію технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га, кадастровий номер :04:007:0100, (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок); копію технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2179 га, на підставі якої виданий ОСОБА_1 , сертифікат серія КВ № 02229822, (зокрема координати поворотних точок меж земельних ділянок).

04.06.2018 від ГУ Держгеокадастру у Київській області надійшли витребувані матеріали.

22.06.2018 розгляд справи відкладено на 14.09.2018 на 14-00 год.

13.07.2018 від Українського незалежного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку.

14.09.2018 справу знято з розгляду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2018 справу прийнято до провадження. Продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 03.12.2018 на 15-00 год.

03.12.2018 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про долучення доказів та про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2018 призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання:

1) Чи є накладання між собою земельної ділянки, що була виділена позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельних ділянок, що належать (належали) відповідачам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , якщо є, то яка площа накладання?

2) Чи є земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, з наступними кадастровими номерами: земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:009:0434 (належить ОСОБА_7 ); земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:007:0106 (належить ОСОБА_8 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101 (належить ОСОБА_9 , належала ОСОБА_10 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100 (належить ОСОБА_11 ), такими земельними ділянками, що утворилися із земельної ділянки площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Визначити розміри компенсацій для співвласників вказаного домоволодіння і земельної ділянки, у разі відхилення від ідеальних часток у праві власності за кожним із запропонованих варіантів виділення.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.01.2019 відновлено провадження у справі. Продовжено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.02.2019 на 11-00 год.

18.02.2019 справу знято з розгляд. Розгляд справи призначено на 25.03.2019 на 14-50 год.

18.02.2019 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи.

25.02.2019 Києво-Святошинської РДА надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю.

25.03.2019 відкладено підготовче судове засідання на 10.05.2019 на 11-00 год.

10.05.2019 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про призначення експертизи Українському незалежному інституту судових експертиз.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.05.2019 призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено запитання:

1) Чи є накладання між собою земельної ділянки, що була виділена позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельних ділянок, що належать (належали) відповідачам: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , якщо є, то яка площа накладання?

2) Чи є земельні ділянки, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, з наступними кадастровими номерами: земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:009:0434 (належить ОСОБА_7 ); земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:007:0106 (належить ОСОБА_8 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101 (належить ОСОБА_9 , належала ОСОБА_10 ); земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100 (належить ОСОБА_11 ), такими земельними ділянками, що утворилися із земельної ділянки площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка АДРЕСА_1 .

Проведення експертизи доручено експертам Українського незалежного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2019 поновлено провадження у справі і призначено підготовчий розгляд на 25.11.2019 на 11-00 год.

25.11.2019 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про витребування додаткових документів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2019 клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Горун Н. М. про витребування доказів задоволено.

Витребувано в ГУ Держгеокадастру у Київській області: координати поворотних точок меж земельної ділянки в повному об`ємі із семизначних цифр до коми, двозначних цифр після коми в Державній геодезичній мережі SC-63, або SC-2000 на земельну ділянку площею 0,1501 га, яка належить ОСОБА_12 і розташована в АДРЕСА_2 ; належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів, які були підставою для реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку.

Витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотової О. В. належним чином засвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 12.08.2004 між ОСОБА_13 , який діяв від імені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та ОСОБА_12 стосовно земельної ділянки в АДРЕСА_2 , а також копії документів, які були підставою для укладення цього договору.

Витребувано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни прізвища ОСОБА_12

23.12.2019 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

24.12.2019 ГУ Держгеокадастру у Київській області на виконання вимог ухвали суду надало докази.

03.03.2020 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про призначення повторної судово-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.03.2020 клопотання задоволено.

Призначено по справі судово-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи є накладення між собою земельної ділянки, що була виділена позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 №577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельної ділянки, що належить ОСОБА_12 , якщо є, то яка площа накладання?

- Чи є земельна ділянка, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер 040070026, такою земельною ділянкою, що утворилася із земельної ділянки площею 0,2179 га, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577?

Проведення експертизи доручено експерту Українського незалежного інституту судових експертиз Коваленко Л. А. (або іншому експерту, за її відсутності), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження по цивільній справі зупинено.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.10.2020 поновлено провадження у справі і призначено підготовчий розгляд на 17.11.2020 на 15-15 год.

11.11.2020 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

17.11.2020 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 26.02.2021 на 14-30 год.

09.02.2021 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

26.02.2021 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про повторне витребування доказів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.03.2021 клопотання задоволено частково. Витребувано в Київському обласному державному нотаріальному архіві копію спадкової справи, в якій було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.02.2004 № 2-496 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . В іншій частині клопотання відмовлено.

11.06.2021 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про витребування доказів.

11.06.2021 розгляд справи відкладено на 28.07.2021 на 14-20 год.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.06.2021 клопотання представника позивача Горун Н. М. про витребування доказів задоволено.

Витребувано в Київському обласному державному нотаріальному архіві належним чином засвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2004 реєстр. № 4280, укладений між ОСОБА_13 , який діяв по довіреності від імені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 стосовно земельної ділянки в АДРЕСА_2 , а також копії документів, які були підставою для укладення цього договору.

Витребувано у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 200 від 02.08.2008 про шлюб ОСОБА_12

15.06.2021 Бучанська РДА Київської області подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

13.07.2021 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

28.07.2021 розгляд справи відкладено на 04.11.2021 на 14-00 год.

29.07.2021 Бучанська РДА Київської області подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

29.07.2021 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про відкладення розгляду справи.

08.10.2021 Бучанська РДА Київської області подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

04.11.2021 ОСОБА_5 подала клопотання про долучення доказів.

04.11.2021 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про витребування доказів.

04.11.2021 в судовому засіданні оголошено перерву на 03.12.2021 на 14-20 год.

02.12.2021 представник позивача - адвокат Горун Н. М. подала клопотання про відкладення розгляду справи.

03.12.2021 розгляд справи відкладено на 22.02.2022 на 14-30 год.

06.12.2021 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

07.02.2022 Бучанська РДА Київської області подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

21.02.2022 представник ОСОБА_5 - адвокат Єловікова В. В. подала заяву про застосування позовної давності, в якій просила застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернулася до суду з цим позовом у грудні 2015 року, натомість оскаржує рішення відповідача-1 від 11.11.2010 та від 15.07.2011. Намагання позивача вирішити спірне питання у позасудовому порядку, з`ясування обставин справи та збір необхідних документів для підготовки позовної заяви не дає підстав вважати, що з цього часу (одержання відповідей та документів на свої звернення) позивач дізналася про порушення свого права. З позовної заяви не вбачається обставин, які б давали підстави вважати, що позивач довідалася або могла довідатися про порушення свого права в межах строку позовної давності.

21.02.2022 представник ОСОБА_5 - адвокат Єловікова В. В. подала клопотання про визнання висновку експерта недопустимим доказом.

22.02.2022 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.02.2022 клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено.

Витребувано у Вишневої міської державної нотаріальної контори спадкову справу № 3030623, дата заведення 23.10.2003, щодо спадкодавця ОСОБА_16 .

Витребувано у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво- Святошинського району Київської області повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 200 від 02.08.2008 про шлюб ОСОБА_12 .

Витребувано у ОСОБА_12 докази (копію паспорту, довідку про зміну прізвища, інші наявні у неї документи), які підтверджують зміну нею прізвища.

22.02.2022 розгляд справи відкладено на 13.05.2022 на 11-45 год.

13.05.2022 розгляд справи відкладено на 18.07.2022 на 13-45 год.

20.05.2022 Бучанська РДА Київської області подала клопотання про розгляд справи без їх участі.

15.07.2022 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав заперечення на клопотання про визнання висновку експерта недопустимим доказом, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання та не приймати доказ, поданий представником відповідача ОСОБА_5

15.07.2022 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав клопотання про витребування додаткових документів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2022 клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів задоволено.

Витребувано у Архівного відділу Бучанської районної державної адміністрації Київської області копію рішення 2 сесії 24 скликання Княжицької с/р від 26.06.2002, стосовно отримання ОСОБА_16 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельної ділянки площею 0.1501 та, яка розташована в АДРЕСА_2 , та належала йому згідно Державного акта на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 598 від 23.10.2003.

Витребувано у ГУ Держгеокадастру у Київській області копію Державного акта на право власності на земельну ділянку, який був виданий ОСОБА_15 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.02.2004 № 2-493.

18.07.2022 розгляд справи відкладено на 03.10.2022 на 11-00 год.

19.09.2022 ТОВ Агрофірма Княжичі» подало клопотання про розгляд справи за його відсутності.

03.10.2022 розгляд справи відкладено на 03.11.2022 на 14-00 год.

25.10.2022 представник ОСОБА_17 - адвокат Єловікова В. В. подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2022 клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Єловікової В. В. про здійснення судового провадження в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

03.11.2022 у підготовчому засіданні оголошено перерву на 06.12.2022 на 15-00 год.

29.11.2022 представник ОСОБА_17 - адвокат Єловікова В. В. подала клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

06.12.2022 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав клопотання про зміну відповідача Києво-Святошинської РДА на Фастівську районну державну адміністрацію Київської області (далі - Фастівська РДА).

06.12.2022 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2022 клопотання представника позивач про заміну відповідача Києво-Святошинської РДА на правонаступника Фастівську РДА задоволено.

Замінено відповідача - Києво-Святошинську РДА на її правонаступника - Фастівську РДА.

16.12.2022 розгляд справи відкладено на 08.02.2023 на 14-30 год.

25.01.2023 Фастівська РДА подала клопотання про відкладення розгляду справи.

08.02.2023 розгляд справи відкладено на 23.03.2023 на 15-10 год.

09.02.2023 Фастівська РДА подала апеляційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2022.

Постановою Київського апеляційного суду від 14.06.2023 апеляційну скаргу Фастівської РДА задоволено. Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2022 скасовано.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Палія О. Л. про заміну відповідача Києво-Святошинської РДА на її правонаступника - Фастівську РДА відмовлено.

22.08.2023 представник позивача - адвокат Палій О. Л. подав заяву про припинення своїх повноважень.

22.08.2023 ОСОБА_1 подала заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи по суті, в якій також просить розглядати справу без її участі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2023 на 14-30 год.

03.10.2023 розгляд справи відкладено на 25.10.2023 на 12-00 год.

25.10.2023 справу знято з розгляду. Розгляд справи призначено на 31.10.2023 на 14-00 год.

25.10.2023 ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справу без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позов та просить його задовольнити.

25.10.2023 справу знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Розгляд справи призначено на 31.10.2023 о 14-00 год.

31.10.2023 у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, розгляд справи відкладено на 05.12.2023 о 11-00 год.

У судове засідання 05.12.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

У матеріалах справи міститься заява від позивача, про розгляд справи у її відсутності. У заяві позивач просила суд позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Києво-Святошинською РДА було передано у колективну власність КСП Агрофірма «Княжичі» (реорганізовано КСП Агрофірма Княжичі») земельну ділянку і багаторічними насадженнями в межах Княжицької сільської ради з метою подальшого паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі.

Тому, в подальшому, КСП Агрофірма «Княжичі» 11.01.1999 був виданий Державний акт на право колективної власності землю, до якого був доданий список громадян, які на момент видачі були члени КСП Агрофірма «Княжичі» для одержання земельного паю.

До вказаного вище списку було включено і ОСОБА_1 , яка була членом КСП Агрофірма «Княжичі».

В зв`язку з цим, КСП Агрофірма «Княжичі» здійснило паювання землі, яка належить йому на праві колективної власності, визначивши розмір земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 «Про затвердження технічної документації по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП Агрофірма «Княжичі», яким внесено зміни розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 30.01.1998 № 39, затверджено технічну документацію по паюванню сільськогосподарських угідь, переданих у колективну власність КСП Агрофірма «Княжичі», затверджено земельну частку (пай) на одного члена КСП Агрофірма «Княжичі» розміром 2,63 в умовних кадастровий гектарах, вартістю 7 961 грн, доручено Київському відділенню інституту землеустрою виготовити членам КСП Агрофірма «Княжичі» сертифікати на право на земельну частку (пай).

10.02.1998 Києво-Святошинською РДА ОСОБА_1 було виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0229822, яка знаходиться в межах Княжицької с/р та перебуває у колективній власності КСП Агрофірма «Княжичі», розміром 2,63 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577. Вартість земельної ділянки на час видачі Сертифікату на право на земельну частку (пай) становила 7 961 грн.

Відповідно до розіграшу номерів земельних ділянок (паїв) згідно з схемою розпаювання земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» по землям, що розташовані на території Княжицької с/р серед власників сертифікатів КСП Агрофірма «Княжичі» (проведення розпаювання землі під багаторічними насадженнями відповідно до номерів визначених на схемі поділу землі колективної власності на земельні ділянки пай), який був затверджений загальними зборами власників земельних паїв реорганізованого КСП Агрофірма «Княжичі» (витяг з протоколу № 4 від 14.12.2005), - в результаті проведення розпаювання землі під багаторічними насадженнями (саду) ОСОБА_1 , як члену КСП Агрофірма «Княжичі» та власнику Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0229822 була виділена земельна ділянка на землях багаторічних насаджень (сад) за № 457 в розмірі 0,2179 га, яка за цим номером була запроектована в схемі поділу (розпаювання) земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі».

В подальшому передача земельних ділянок (паїв) у приватну власність позивачу та іншим членам КСП Агрофірма «Княжичі» здійснювалася у відповідності до схеми поділу (розпаювання) земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі».

Відповідно до доручення Києво-Святошинської РДА від 27.12.2007 № 07-28-6143 на розробку технічно документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на землю під багаторічними насадженнями взамін сертифікатів на земельну частку (пай) з рахунок земель колективної власності КСП Агрофірма «Княжичі» для ведення ОСГ в межа Княжицької с/р, зобов`язано районний відділ земельних ресурсів Києво-Святошинської РДА організувати роботу по розробці технічної документації із землеустрою щодо виготовлення державних актів на прав власності на землю 419-ти громадянам взамін сертифікатів на земельну частку (пай) згідно із списком громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), що додатком до доручення голови адміністрації № 07-28-6143 від 27.12.2007, ОСОБА_1 передано у власність земельна ділянка під номером АДРЕСА_3 .

Вказане також підтверджується довідкою ТОВ «Агрофірма Княжичі» від 15.10.2010 № 63 та актом депутата Княжицької сільської ради від 10.02.2013.

У 2010 році ОСОБА_1 дізналася, що на видільній їй земельній ділянці на землях багаторічних насаджень сторонні особи незаконно побудували жилий будинок зі всіма прибудовами, виготовили акт на право власності і земельну ділянку, яка виділена була ОСОБА_1 , без законних на те підстав.

З`ясовуючи і надалі обставини справи, отримавши викопіювання з проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в межах Княжицької с/р, ОСОБА_1 дізналася, що на відведеній їй земельній ділянці є інші власники та земельній ділянці присвоєно інші кадастрові номери.

Для захисту прав та отримання відповідних роз`яснень мали місце неодноразові звернення до органів державної влади, про що свідчать: заява від 23.07.2015, від 27.07.2015, від 17.11.2014, від 12.02.2013 на адресу Києво-Святошинської РДА; заява від 10.12.2014, від 13.11.2014 на адресу Державної інспекції сільського господарства в Київській області; заяви від 13.11.2014, від 17.11.2014, від 23.07.2015 до ГУ Держгеокадастру у Київській області, а також заяви на адресу прокуратури Києво-Святошинського району Київської області та Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

ОСОБА_1 зверталася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Києво-Святошинської РДА, третя особа - Княжицька с/р, про визнання права на земельну частку (пай), відведення земельної ділянки на місцевості із земель резерву.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.06.2015 у справі № 369/3352/15-ц, яке набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що особи, які фактично зайняли земельну ділянку позивача, не притягувались до участі у справі, та до них не заявлялось вимог.

Розпорядженнями Києво-Святошинської РДА від 23.03.2010 № 2538 надано ОСОБА_18 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 08.09.2010 № 3770 надано ОСОБА_10 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 19.08.2010 № 3553 надано ОСОБА_19 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 19.08.2010 № 3552 надано ОСОБА_20 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,07 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 08.09.2010 № 3774 надано ОСОБА_11 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 08.09.2010 № 3770 надано ОСОБА_10 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 08.09.2010 № 3764 надано ОСОБА_21 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 12.10.2010 надано висновки ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

12.10.2010 Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області також вказаним громадянам надано висновки про наявні обмеження на використання земельних ділянок, згідно з якими земельні ділянки, що погоджуються для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р повинні використовуватися з дотриманням обов`язків землевласника та змісту добросусідства.

15.10.2010 ДЗ «Києво-Святошинська районна санітарно-епідеміологічна станція» МОЗ України погодила проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 для ведення індивідуального садівництва в межах Княжицької с/р, про що 29.10.2010 надала висновки №№ 11-13/12910/3, 11-13/12910/1, 11-13/12910/2, 11-13/12910, 11-13/12909/1, 11-13/12905.

Висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва вказаним громадянам також надано Управлінням культури і туризму 21.10.2010 № 11а/3563/02.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,6709 га у власність 6-ом громадянам України (згідно з Додатком) для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р та передано безоплатно у власність 6-ом громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,6709 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Згідно із списком до розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 ОСОБА_23 передано у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, ОСОБА_11 - 0,1200 га, ОСОБА_10 - 0,1200 га, ОСОБА_21 - 0,1200 га, ОСОБА_19 - 0,1200 га, ОСОБА_22 - 0,0709 га.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 15.11.2011 № 1671 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р та передано безоплатно у власність 9-ом громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,0,9365 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р.

Згідно із списком до розпорядження Києво-Святошинської РДА від 15.11.2011 № 1671 ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку площею 0,0600 га, ОСОБА_24 - 0,1200 га, ОСОБА_25 - 0,1200 га, ОСОБА_26 -0,1200 га, ОСОБА_27 - 0,1200 га, ОСОБА_8 - 0,0600 га, ОСОБА_28 - 0,1200 га, ОСОБА_29 - 0,1200 га, ОСОБА_30 - 0,0965 га.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 412439, зареєстрованого 27.12.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 64, ОСОБА_10 на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101, яка розташована на території Княжицької с/р із цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

Вказане також підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.06.2016 № НВ-016.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 412438, зареєстрованого 27.12.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62, ОСОБА_11 на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100, яка розташована на території Княжицької с/р із цільовим призначенням - для ведення індивідуального садівництва.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 229264, зареєстрованого 21.12.2004 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3, ОСОБА_12 , яка змінила прізвище на ОСОБА_31 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 4280 від 12.08.2004 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1501 га, кадастровий номер :04:007:0026, яка розташована на АДРЕСА_2 , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2020 № 213528098 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.06.2020 № НВ-020.

Згідно з копією матеріалів спадкової справи № 197 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_16 судом також встановлено, що зазначена земельна ділянка на підставі державного акта на праві приватної власності на землю серії Р2 № 380497, зареєстрованого 23.10.2003 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 598 належала ОСОБА_16

ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Панікар В. М. вказану земельну ділянку успадкували ОСОБА_14 та ОСОБА_15 по 1/2 частці кожна.

У подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О. В. 12.08.2004 та зареєстрованого в реєстрі за № 4280, продали вказану земельну ділянку ОСОБА_12 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 01.07.2022 № 7 ОСОБА_12 змінила прізвище на ОСОБА_31 у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

26.07.2013 між ОСОБА_1 (замовник) та ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (виконавець) було укладено договір № 2891 на створення (передачу) проектно-технічної документації, згідно з яким виконавець взяв на себе зобов`язання щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Княжицької с/р.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Герасимів Ю. В. 02.07.2016 та зареєстрованого в реєстрі за № 1987, ОСОБА_10 , від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_18 , продала, а ОСОБА_9 купила земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р.

Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2016.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.11.2016 № НВ-016 ОСОБА_7 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:009:0434, яка розташована в межах Княжицької с/р.

Згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.11.2016 № НВ-016 ОСОБА_8 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:007:0106, яка розташована в межах Княжицької с/р.

ОСОБА_11 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1200 га із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:007:0100, яка розташована в межах Княжицької с/р, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.11.2016 № НВ-016.

ОСОБА_9 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1200 га із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:007:0101, яка розташована в межах Княжицької с/р, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.11.2016 № НВ-016.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.10.2019 № 90/07-2019, складеним судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз на виконання ухвали суду від 10.05.2019, існує накладення між собою земельної ділянки, що була виділена ОСОБА_32 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ 3 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельних ділянок, що належать (належали) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Накладення та площа описані в дослідницькій частині висновку та зображені на малюнку АДРЕСА_4 .

Згідно з дослідницькою частиною висновку земельна ділянка площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_32 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ 3 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ), яка розташована на території Княжицької с/р знаходиться на стадії переоформлення з сертифікату на правовстановлюючі документи. Земельні ділянки з кадастровими номерами :04:009:0434, :04:007:0106, :04:007:0101, :04:007:0100 станом на час проведення експертизи вже сформовані.

Більш того, визначити чи сформовані земельні ділянки, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Княжицька с/р, з наступними кадастровими номерами:

- земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:009:0434 (належить ОСОБА_7 );

- земельна ділянка загальною площею 0,0600 га, кадастровий номер :04:007:0106 (належить ОСОБА_8 );

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0101 (належить ОСОБА_9 , належала ОСОБА_10 );

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :04:007:0100 (належить ОСОБА_11 ) такими земельними ділянками, що утворилися із земельної ділянки площею 0,2179 га, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ № 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ), яка розташована на території Княжицької с/р, не вбачається за можливе.

В даному випадку можливо встановити, що земельна ділянка площею 0,2072 га, яка розташована на території (в адміністративних межах) Княжицької с/р рішенням Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577, була відведена внаслідок розпаювання ОСОБА_1 , а потім цю ж ділянку розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 було передано у власність для ведення садівництва ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та розпорядженням голови Києво-Святошинської РДА від 15.07.2011 № 1671 було передано у власність для ведення садівництва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно з висновком експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 21.09.2020 № 151/07-2020, складеної судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз на виконання ухвали суду від 03.03.2020, існує накладення між собою земельної ділянки, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ 3 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ) та земельної ділянки, що належить ОСОБА_12 .

Накладення та площа описані в дослідницькій частині висновку та зображені на малюнку АДРЕСА_5 (площа накладення становить 0,0026 га (26 кв. м).

Можливо встановити, що земельна ділянка за кадастровим номером була частково відведена за рахунок земельної ділянки площею 0,2179, що була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 06.11.1997 № 577 (сертифікат серії КВ 3 0229822 від 10.02.1998, земельна ділянка № НОМЕР_1 ).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Порядок виділення таких земельних ділянок передбачено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», який визначає організаційні та правові засади виділення паїв членам колективного сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

У п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122, передбачено, що у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Разом з тим, громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) можуть виділятися із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, але за рахунок земель резервного фонду саме колишнього колективного сільськогосподарського підприємства.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельні частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, їх надання здійснюється за рішенням відповідних сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, з урахуванням їх місця розташування.

Як встановлено вище, 10.02.1998 Києво-Святошинською РДА ОСОБА_1 було виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0229822, яка знаходиться в межах Княжицької с/р та перебуває у колективній власності КСП Агрофірма «Княжичі», без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Отже, вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України оскільки сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянином, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну ділянку частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, зазначеною правовою нормою встановлено відсутність будь-яких строків для звернення із сертифікатом для виділення земельної ділянки в натурі.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, що зазначив у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 323/323/17 (провадження № 61-9871св18).

Отже, на час прийняття оскаржуваних розпоряджень ОСОБА_1 була повноправним власником спірної земельної ділянки.

Однак, розпорядженнями Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 «Про передачу у власність земельних ділянок 6-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , від 15.07.2011 № 1671 «Про передачу у власність земельних ділянок 9-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , порушено право позивача на виділення їй в натурі земельної частки (паю), оскільки передано у власність відповідачам земельні ділянки, які виділені із земельної ділянки, що надана позивачу.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» право на земельну частку (пай) мають члени КСП, які працювали в КСП і були її членами на день видачі земельної ділянки.

Таким чином, Києво-Святошинська РДА не мала права передавати цю земельну ділянку у власність іншим особам, зокрема відповідачам, які не є членами КСП.

Києво-Святошинська РДА мала право лише надати спірну земельну ділянку в оренду для використання за призначенням до отримання ОСОБА_1 правовстановлюючого документа, а не передавати її у власність іншій особі.

Враховуючи викладене, розпорядження Києво-Святошинської РДА від 11.11.2010 № 4615 «Про передачу у власність земельних ділянок 6-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , та розпорядження від 15.07.2011 № 1671 «Про передачу у власність земельних ділянок 9-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 369/10392/16 (провадження № 61-4794св20).

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним розпорядження Києво-Святошинської РДА від 15.07.2011 № 1671 «Про передачу у власність земельних ділянок 9-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької с/р Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_12 не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що про порушення свого права вона дізналася у 2010 році.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з вказаними нормами відповідач може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього.

21.02.2022 представник ОСОБА_5 - адвокат Єловікова В. В. подала заяву про застосування позовної давності, в якій просила застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернулася до суду з цим позовом у грудні 2015 року, натомість оскаржує рішення відповідача-1 від 11.11.2010 та від 15.07.2011.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 доведено заявлені позовні вимоги в частині визнання незаконним розпоряджень Києво-Святошинської РДА, однак представником ОСОБА_5 - адвокатом Єловіковою В. В. подано заяву про застосування позовної давності, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити за спливом позовної давності.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності 15225543, дата державної реєстрації 02.07.2016, з таких підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 361/2965/15-а, від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (постанова Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 752/13695/18).

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. ст. 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (про принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю зазначено у п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (п.п. 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц).

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Герасимів Ю. В. від 02.07.2016 № 1987, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, номер запису про право власності 15225543, дата державної реєстрації 02.07.2016, оскільки спірна земельна ділянка вибула з її користування з порушенням норм законодавства.

На час звернення з цим позовом одна із спірних земельних ділянок перебувала у власності відповідача - ОСОБА_9 .

Враховуючи викладене, власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Викладене також узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_9 , а ОСОБА_1 позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки не заявляла, тому позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за договором купівлі-продажу земельної ділянки не є ефективним способом захисту права.

Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Також через обрання ОСОБА_1 неефективного способу захисту не підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування записів в Державному земельному кадастрі від 31.07.2015 про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :04:009:0434, :04:007:0106, :04:007:0101, :04:007:0100.

У постанові від 04.09.2018 у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що право або інтерес позивача, який вважає себе орендарем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди іншої особи. Водночас рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому ефективним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Ці висновки враховані також і в інших постановах Великої Палати Верховного Суду щодо вибору правомірного та ефективного способу захисту порушеного права, на які посилається заявниця у позовній заяві.

На час розгляду справи по суті та прийняття судового рішення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

У розумінні приписів наведеної норми права у редакції, яка була чинною на час звернення до суду з цим позовом, на відміну від правил ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав, як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, правомірними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав.

Отже, на час прийняття рішення правомірним способом захисту права позивача, з урахуванням змін, внесених до Закону, є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав чи скасування їх державної реєстрації, а не скасування записів в Державному земельному кадастрі.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 також просила стягнути з відповідачів на її користь витрати понесені на проведення експертизи у розмірі 4 300 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, понесені нею судові витрати у справі, які складаються з судового збору, та витрат на проведення експертизи покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 21, 253, 256, 257, 261, 267, 319, 328, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст. ст. 78, 81, 122 Земельного кодексу України, ст. ст. 9, 13 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 5, 12, 13, 19, 48, 76, 77, 81, 141, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Княжичі», Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Азімут», Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним розпоряджень органу виконавчої влади, договору купівлі-продажу і скасування державної реєстрації земельних ділянок задовольнити частково.

Визнати незаконним та таким, що підлягає скасуванню розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 11.11.2010 № 4615 «Про передачу у власність земельних ділянок 6-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Визнати незаконним та таким, що підлягає скасуванню розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 15.07.2011 № 1671 «Про передачу у власність земельних ділянок 9-ом громадянам України для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» в частині, що стосується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 358,33 грн. (триста п`ятдесят вісім грн. 33 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 40,60 грн. (сорок грн. 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_10 , адреса проживання: АДРЕСА_7 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_11 , адреса проживання: АДРЕСА_8 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_7 , адреса проживання: АДРЕСА_9 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_8 , адреса проживання: АДРЕСА_10 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_9 , АДРЕСА_11 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_12 , АДРЕСА_12 .

Інформація про відповідача: Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, адреса: 03115, м. Київ, просп. Перемоги, 126.

Інформація про третіх осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Княжичі», адреса: 08143, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, 2.

Інформація про третіх осіб: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Азімут»: 03115, м. Київ, вул. Котельникова, 51, офіс 16.

Інформація про третіх осіб: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, адреса: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14.

Інформація про третіх осіб: ОСОБА_18 , АДРЕСА_11 .

Суддя Тетяна ДУБАС