Справа № 490/6937/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2023 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Постолатій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за позовом адвоката Лежненко Надії Олександрівни до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання дитини, повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки усіх його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання та стягнути з відповідача на свою корить судові витрати в сумі 1 000,00 грн, які складаються з витрат на правову допомогу.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.06.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористався.
Враховуючи викладене, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
Обов`язок батьків утримувати повнолітні дочку, сина та його виконання закріплено у Главі 16 Сімейного кодексу України.
Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статтей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України).
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 Сімейного кодексу України).
Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у статті 200 ЦПК України. Так відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку проте, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи таке.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , копія якого додана до матеріалів позову, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (19 років) є сином ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки від 19.08.2021 року №102/21, ОСОБА_3 , навчається у Миколаївському політехнічному фаховому коледжі, І рівня, у групі ЕАТ-218с, 2 курсу групи денної форми здобуття освіти. Термін навчання з 01.09.2020 року по 01.07.2022 року.
З наведеного слідує, що повнолітній ОСОБА_3 на даний час досягнув 18 років, навчається на денній формі в Миколаївському політехнічному фаховому коледжі, тож доходу не має та потребує матеріальної допомоги.
Відтак, позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини у зв`язку із його навчанням.
Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд зазначає таке.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітній доньки чи сина, тобто брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (стаття 198 Сімейного кодексу України).
Суд бере до уваги, що відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень до суду стосовно вимог позову не надав, перебуває у працездатному віці.
Виходячи із принципів розумності, беручи до уваги, що дитина відповідача є повнолітньою, розрахунку щодо необхідності визначення розміру аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача до суду не надала, враховуючи наявність обов`язку у матері утримувати повнолітню дитину, суд вважає що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 03.09.2021 року і до досягнення сином ОСОБА_3 23 річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання, тобто до 27.08.2026 року.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в розмірі 992, 40 грн.
Також з відповідача на користь позивача слід стягнути суму витрат на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
Керуючись статтями 76-81, 141, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 03 вересня 2021 року і до досягнення ОСОБА_3 23 річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Інформація про сторони:
Позивачка: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Л.М. Шолох