Дата документу 05.12.2023 Справа № 334/8702/23
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 334/8702/23 Головуючий у 1-й інстанції: Телегуз С.М.
Пр. №22ц/807/2336/23
УХВАЛА

05 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Бєлки В.Ю.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через суд першої інстанції 13 листопада 2023 року, подав апеляційну скаргу. Апеляційна скарга містить клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору . В обгрунтування зазначає, що не отримує доходів, як доказ надає довідку з ДПС, відповідь з пенсійного забезпечення та Центру зайнятості.

14 листопада 2023 року матеріали цивільної справи № ЄУН 334/8702/23 разом з апеляційною скаргою надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року залишено без руху.

Надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України; оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору в розмірі 536,80 гривень або докази щодо звільнення від сплати судового збору на момент подачі апеляційної скарги;

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог ст. 185, ч. ст. 357 ЦПК України.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштової кореспонденції, ОСОБА_1 отримав копію ухвали апеляційного суду від 15.11.2023 року-22 листопада 2023 року.

04 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов лист ОСОБА_1 щодо виконання ухвали апеляційного суду від 15.11.2023 року, відповідно до якого останній зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена судом 19.10.2023 року, та у передбачуваний терміям, тобто 15-й строк була подана апеляційна скарга, оскільки апеляційна скарга подана 03.11.2023 року.

Щодо сплати судового збору зазначено, що відповідно до практики Запорізького апеляційного суду , зокрема у справі №334/2708/17, клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору підлягало задоволенню на підставі поданих довідок ПФУ, органів податкової служби та Центру зайнятості, отже вимоги суду про сплату мною судового збору за подачу апеляційної скарги суперечить принципам правової визначеності та пропорційності і законності, на підставі викладеного просить задовольнити заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки на даний час скаржник не отримує будь-якого доходу.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

ОСОБА_1 до клопотання про звільнення від сплати судового збору долучено копію відповіді з пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до якої скаржник не перебуває на пенсійному обліку, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2022 рік, відповідно до якої відомомтсі про надходження коштів відсутні, та довідеку з центру зайнятості, відповідно до якої ОСОБА_1 на обліку не перебуває (а.с.29).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), виключно відповідно до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням вищенаведеного, для забезпечення можливості реалізації конституційного права на апеляційне оскарження, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Проте, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито з огляду на такі підстави.

Вбачається, що оскаржується ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу, ухвала суду від 19.10.2023 року була направлена адвокату ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який відповідно до ордеру Серія АР № 1004184 має право на представництво інтересів ОСОБА_1 (а.с. 18) 20 жовтня 2023 року, тобто останнім днем оскарження є 03 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає безпосередньо до суду першої інстанції 13 листопада 2023 року (а.с.28), через засоби поштового зв`язку, відповідно до штемпеля на конверті - 06 листопада 2023 року (а.с.30), тобто із пропуском 15-денного строку на подачу апеляційної скарги.

Проте, ні в апеляційній скарзі чи окремо від неї ОСОБА_1 чи його адвокат не порушують питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та не зазначають поважні причини пропуску на оскарження ухвали районного суду від 19.10.2023 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 136, 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору на апеляційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 року.

Подовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням поважних причин пропуску останнього в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка