Справа № 755/4635/23
Провадження №2/367/4005/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2023 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валприм» про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з вищевказаною позовною заявою.

10 квітня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва вирішено матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валприм» про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю - передано до Ірпінського міського суду Київської області, за територіальною підсудністю.

11 травня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані в провадження судді Кравчук Ю.В.

Позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття провадження, оскільки позивачем не дотримано вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як зазначено в п.2 ч.1 ст.176 цього Кодексу - ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Разом з тим, позивачем ціна позову визначена в розмірі 962 630 (дев`ятсот шістдесят дві тисячі шістсот тридцять) гривень 75 копійок.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1, п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви: про поділ майна при розірванні шлюбу 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас суд вважає помилковими посилання представника позивача на положення п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на момент звернення до суду з позовом. Оскільки вказаною нормою передбачений розрахунок ставки судового збору за подання позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу. Натомість предметом позову в цивільній справі є поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю. При цьому у позовній заяві представник позивача зазначив, що шлюб між сторонами вже було розірвано 04 червня 2021 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, справа №755/6063/21.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір відповідно до заявлених вимог, а саме сплатити судовий збір у відсотковому співвідношенні до ціни позову, визначеної на момент звернення до суду із позовом.

Оскільки позивачем визначено ціну позову в розмірі 962 630 (дев`ятсот шістдесят дві тисячі шістсот тридцять) гривень 75 копійок, таким чином потрібно сплатити судовий збір в розмірі 9 626 (дев`ять тисяч шістсот двадцять шість) гривень 31 копійка.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

При зверненні до суду з вимогою про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження обставин, які слугують підставами, передбаченими чинним законодавством, для задоволення такого роду клопотань. Водночас відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто законодавець передбачив можливість відстрочити сплату судового збору лише з підстав пов`язаних з майновим станом сторони.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні підтверджуючі даний факт докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи, що підтверджують заборгованість перед іншими особами, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження тощо.

Отже, фактичною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законом розмірі.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального становища представником позивача долучено копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року відповідно до якого позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на ОСОБА_3 у розмірі 18 359 (вісімнадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень, щомісяця, починаючи з 03 червня 2021 року, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», та до досягнення дитиною повноліття; копію постанови головного державного виконавця Бучанського відділу ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 листопада 2021 року відповідна до якої 19 листопада 2021 року відкрито виконавче провадження № 67597123 з примусового стягнення аліментів з ОСОБА_2 ; копію постанови про арешт майна боржника від 03 березня 2023 року №67597123, відповідно до якої розмір заборгованості ОСОБА_2 складає 489 139 (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) гривень 29 копійок; копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000417 від 01 лютого 2022 року.

Дослідивши надані докази, суд не знаходить підстав для відстрочення сплати судового збору, оскільки не надано доказів, щодо дійсного майнового стану позивача.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, позивачу необхідно сплати судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст.185 ЦПК України).

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків, а саме додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Частиною 3 ст.185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175, 185, 260, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валприм» про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя Ю.В.Кравчук