Справа № 487/1176/23
Провадження № 2/487/1126/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Верба О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будівельник", треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Савченко Ігор Миколайович, Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про скасування арешту та заборони відчуження нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради, в якому просив скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 15 лютого 2005 року про накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 , який був внесений реєстратором Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області при отриманні постанови державного виконавця ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва від 27.01.2005.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті він є єдиним спадкоємцем та для прийняття спадщини 19.10.2021 року звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Савченка І.М. з заявою про заведення спадкової справи після смерті матері. Спадкова справа була заведена за №66882978 від 19.10.2021. В лютому 2023 року позивач звернувся до зазначеного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала на праві приватної власності ОСОБА_2 . Проте, при проведенні перевірки підстав для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було встановлено, що на вказану квартиру накладений арешт.

22.02.2023 позивач отримав від Департаменту з надання адміністративних послуг інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, № інформаційної довідки 323725053. Відповідно до вказаної довідки 15 лютого 2005 року на підставі постанови ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва від 27.01.2005 на квартиру АДРЕСА_1 був накладенйи арешт, реєстратор - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області.

Заводським відділом ДВС у місті Миколаєві позивачу на запит від 22.02.2023 було надано відповідь вих. №13316/20.21-35/зас про те, що відкриті виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_2 станом на 22.02.2023 відсутні, тому неможливо зняти арешт з квартири. 23.02.2023 року після звернення до Державного нотаріального архіву Миколаївської області було отримано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 27.01.2005 року, яка винесена державним виконавцем О.А. Литаш ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва. Виконавче провадження було відкрито на підставі виданого Заводським місцевим судом м. Миколаєва виконавчого листа №2-2763 від 17.12.2001 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСМД «Будівельник» 1560,53 грн та сплачене державне мито 51,00 грн. Відповідно до довідки №15, що видана 23.02.2023 року ОСББ «Будівельник», заборгованість по сплаті комунальних послуг відсутня. Позивач вважає, що накладений арешт перешкоджає йому як власнику розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

09.03.2023 року відкрито провадження у цивільній справі з призначенням розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

За клопотанням позивача судом 04.08.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Савченка І.М. копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також залучено до участі у справі співвідповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник».

07.09.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляд справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник» в судовому засіданні не був присутнім, про пичини неявки суд не сповістивЮ заяви та клопотання від нього не надходили, відзив до суду наданий не був.

Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Савченко І.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представники Третьої миколаївської державної нотаріальної контори та Заводського відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні не були присутніми, заяви, клопотання та пояснення до суду від них не надходили.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав ті інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зроблено актовий запис №3378 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №66882978 від 19.10.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Савченко І.М. було заведено спадкову справу №68484121 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як встановлено з матеріалів спадкової справи №.10.2021 року з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Савченко І.М. звернувся ОСОБА_1 .

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №323725053 від 22.02.2023 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . 15.02.2005 року за №1684090 реєстратором Третя миколаївська державна нотаріальна контора внесено запис про обтяження квартири, всього майна, адреса: АДРЕСА_2 ; підстава обтяження: постанова ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва аа 720841, 27.01.2005, Держвиконавча служба Заводського РУЮ м. Миколаєва, д.в.Литаш О.А.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 .

Проте, листом №13316 від 22.02.2023 року Заводський відділ ДВС у м. Миколаєві ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив позивача про те, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на виконанні у відділі не перебувають. Перевіркою по пошуку виконавчого провадження, виконавчого документу у спецрозділі АСВП встановлено, що у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області здійснювалося виконавче провадження №22844885 з примусового виконання виконавчого листа №2-947, виданого 29.03.2010 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСББ «Будівельник» заборгованості в розмірі 3085,88 грн. В ході здійснення виконавчого провадження відомості про арешт майна державним виконавцем не вносились. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено обтяження №1684090, підставою обтяження є постанова ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва аа720841 від 27.01.2005.

Повідомлено також, що припинити обтяження неможливо, оскільки відповідно до п. 9.10 Порядку роботи з документами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 виконавчі провадження передані до архіву знищуються за закінченням строків зберігання після передачі до архіву.

Метою застосування процедури арешту майна боржника є забезпечення реального виконання виконавчого документу. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна. Таким чином, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У разі звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту у якості захисту речового права від виниклого порушення (за статтями 387, 391, 396 ЦК України) позивач такий позов повинен пред`явити до особи (осіб), від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення його прав, тобто - для даного випадку - так само відповідачем, окрім боржника (власника майна), має бути стягувач, в інтересах якого накладено арешт і який у зв`язку з накладенням арешту набув певні права щодо арештованого майна (право задоволення вимоги за рахунок такого майна в порядку і в черзі, встановленій законом).

Звертаючись до суду з позовом про скасування арешту майна, позивач посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, проте прийняти спадщину він не має можливості через обтяження на підставі зазначеної вище постанови ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва аа720841 від 27.01.2005.

Відмості про інших спадкоємців, які зверталися до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , матеріали спадкової справи №68484121 не містять.

Так, 27.01.2005 року державним виконавцем Заводського ВДВС Заводського району О.А. Литаш винесено постанову, яка затверджена керівником відділу 27.01.2005 р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , при примусовому виконанню виконавчого листа 2-2763, виданого 17.12.2001 року Заводським місцевим судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСМД «Будівельник» 1580,53 грн, д/м 51 грн.

З довідки, яка видана 23.02.2023 року, №15 за підписом бухгалтера та керівника ОСМД «Будівельник», встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за воду та комунальні послуги станом на 23.02.2023 року відсутня.

Проте, після залучення до участі у справі співвідповідача ОСМД «Будівельник», представник ОСМД «Будівельник» в судове засідання не з`явився, відзив на позову заяву не надав.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Також, за ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на даний час відповідачами не доведено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно спадкодавця попри відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо неї, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу оформити спадкові права, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених в рамках цього позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 15 лютого 2005 року про накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_1 , який був внесений реєстратором: Третя миколаївська державна нотаріальна контора на підставі постанови ДВС Заводського РУЮ м. Миколаєва, аа 720841, 27.01.2005, Держвиконавча служба Заводського РУЮ м. Миколаєва, д.в. Литаш О.А.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, .

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Будівельник", місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Крилова, 52, .

Треті особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Савченко Ігор Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 40.

Заводський відділ Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Робоча, 1.

Суддя Т.А. Карташева