Провадження № 2-о/537/6/2023
Справа № 537/2744/22
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря судового заісдання Супруненко О.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Дворника О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, де просив суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , 1936 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його, ОСОБА_1 , батьком та встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на час його смерті.

На обґрунтування заяви вказав, що з листопада 1985 року він проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В 1989 році батьки розлучились та мати стала мешкати окремо. У 1992 році він одружився, а у 1997 році його батько, він та його дружина ОСОБА_4 приватизували квартиру АДРЕСА_2 , в якій були на той час зареєстровані та разом проживали. 07.02.2003 батько ОСОБА_2 з метою економії коштів за сплату комунальних послуг знявся з реєстрації за місцем проживання у належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі, але в дійсності вони продовжували проживати в квартирі однією сім`єю до часу його смерті. Вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько, ОСОБА_2 , помер, після його смерті залишилася спадщина, що складається з 1/3 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 . 23.05.2022 він звернувся до приватного нотаріуса Веселовського А.Г. з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 , оскільки він, заявник, не надав доказів свого постійного проживання за однією адресою за спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Окрім того нотаріус вказав, що в написанні його прізвища та прізвища батька маються розбіжності: його прізвище « ОСОБА_5 », а прізвище батька « ОСОБА_5 », що є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням викладеного просив заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Дворник О.В. у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, просили вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовський А.Г. у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Представник заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу у його відсутність та ухвалити рішення, враховуючи норми діючого законодавства. В клопотанні вказав, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не заперечує.

Вислухавши заявника, його представника, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 4 ЦК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України встановлено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого російською мовою, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився заявник « ОСОБА_9 » та його батьками є « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » місце народження: «пос. Буды Харьковский район Харьковськой области» (російською мовою).

26.10.1996 заявнику був виданий паспорт громадянина України, де його прізвище на українській мові зазначено як ОСОБА_5 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - сел. Буди Харківського району Харківської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності, виданого згідно з розпорядженням від 10.02.1997 року НОМЕР_3, УЖКГ виконкому міської Ради народних депутатів посвідчило, що квартира, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчуці помер ОСОБА_2 , у віці 72 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовського А.Г. від 23.05.2022 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що складається з 1/3 частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 . Підставою відмови у видачі свідоцтва є неподання нотаріусу доказів постійного проживання ОСОБА_1 за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом як син померлого ОСОБА_2 , інших спадкоємців не встановлено.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він з 1985 року мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 знає як сусіда. Вказав, що в квартирі АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_1 та його дружиною увесь час жив його батько, який помер у 2008 році.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 1971 року він мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . З 1985 року він знає родину ОСОБА_5 . В квартирі спочатку жили подружжя ОСОБА_5 з сином ОСОБА_12 (заявником), а після розлучення в квартирі стали мешкати батьком з сином. Пізніше ОСОБА_13 одружився і надалі в квартирі вони мешкали утрьох до смерті батька заявника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона проживає в одному будинку із заявником та його сім`єю, знає їх добре. До смерті батька ОСОБА_1 в квартирі проживали заявник, його дружина та його батько. Між нею та сім`єю заявника були сусідські відносини, вони інколи спілкувалися, віталися, коли бачили один одного. Заявник з своєю дружиною дбали про батька, який перед смертю хворів, та до самої смерті доглядали його.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона - дружина заявника ОСОБА_1 , одружені з 1992 року. Вказала, що після одруження вона, чоловік та батьки чоловіка почали проживати разом в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Потім батьки чоловіка розлучилися, мати пішла проживати окремо, а з ними в квартирі залишився проживати батько, ОСОБА_2 , який помер у 2008 році. Зазначила, що проживали вони однією сім`єю, в них був спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, в батька була окрема кімната.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 цього Кодексу). В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1221 ЦПК України).

Згідно ч.1-3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В силу ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що заявник ОСОБА_1 є рідним сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою, та з іншими матеріалами цивільної справи. Встановити даний факт в іншому порядку заявник позбавлений можливості, оскільки в написанні прізвища заявника та померлого ОСОБА_2 маються в розбіжності, а саме прізвище заявника згідно паспорту громадянина України « ОСОБА_5 », тоді як у свідоцтві про смерть прізвище померлого значиться « ОСОБА_5 ». За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового, порядку встановлення даного факту і факт, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами та показами свідків, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими.

Наданими заявником доказами, а саме показами в судовому засіданні свідків, письмовими доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи, також підтверджується факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1223, 1258, 1262, 1268 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 01.06.2023