Справа №351/234/23
Номер провадження №2/351/276/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом Снятинської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядкеу спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої спадкоємцем всього належного їй на праві власності майна є вона - позивачка.

На день смерті матері, разом з нею були зареєстровані та проживали: вона- позивачка, її син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_6 та онука ОСОБА_7 . Після смерті матері залишились земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим Задубрівською сільською радою 24.02.2003р. за № 280.

16.08.2022р. постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі документів на спадщину, на належні її матері земельні ділянки, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельні ділянки виданий на ім`я померлої після її смерті.

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру НВ - 021 від 09.12.2021р. її матері належала земельна ділянка площею 0,7446 га, яка розташована на території Снятинської міської ради, за межами населеного пункту с. Задубрівці, призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:001:0441, право власності на яку підтверджується державним актом серії ІІ-ІФ № 029789 від 24.02.2003р.

Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,7446 га, яка розташована на території Снятинської міської ради, за межами населеного пункту с. Задубрівці, із призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивачки подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Снятинської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнали повністю, зазначили, що на спірну земельну ділянку не претендують.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно заповіту, посвідченого 09.06.1989р. секретарем Красноставської сільської ради, спадкоємцем всього належного на праві власності ОСОБА_4 майна є ОСОБА_1 .. Заповіт є дійсним та не відмінявся.

Відповідно до довідки Снятинської міської ради від 27.03.2023р. на день смерті ОСОБА_4 в господарстві за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 - донька, ОСОБА_5 - онук, ОСОБА_6 - невістка, ОСОБА_7 - правнука. Заповіт від імені померлої в задубрівській сільскій раді не посвідчувався, після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила її донька ОСОБА_1 , яка доглядала за матір`ю та здійснювала її поховання.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 029789 від 24.02.2003р. ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,83 га, яка складається із земельних ділянок площами 0,744 га та 0,85 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Задубрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Білоконь С.П. від 16.08.2022р. після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом доньки померлої ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Білоконь С.П. від 16.08.2022 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею загальною 0,83 га, що розташовані на території Задубрівської сільської ради у зв`язку з тим, що державний акт на вказані земельні ділянки виданий на ім`я померлої ОСОБА_4 після її смерті.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.12.2021р. за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної власності на земельну частку (пай) площею 0,7446 га на підставі державного акту від 24.02.2003р. серії ІІ-ІФ № 029789.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належала земельна частка (пай) загальною площею 0,7446 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку після її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем належного їй на праві власності майна за заповітом стала її донька ОСОБА_1 , яка у встановлений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.

Атому, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Задубрівської сільської ради, в межах земельної ділянки площею 0,7446 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ІІ-ІФ № 029789 від 24.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 280, виданого на ОСОБА_4 ..

На підставі наведенного, ст. 158 ЗК України, ст.ст. 321, 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Задубрівської сільської ради, в межах земельної ділянки площею 0,7446 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ІІ-ІФ № 029789 від 24.02.2003р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 280, виданого на ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Ігор СЕГІН