Справа № 335/745/23
Провадження № 2/331/957/2023
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Фісун Н.В.,за участі секретаря Свириденко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом
Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивачем зазначено, що відповідно до умов статуту АТ „ОТП БАНК", Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
27 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ML-201/375/2007.
Позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 39 820,00 Швейцарських франків шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника.
Згідно пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 4,49% річних + Fidr ( процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредит, що розміщені в банку на строк в 366 днів, надалі «FIDR»).
Відповідно до договору про внесення змін та доповнень до нього № 1 від 30.10.2015 року, змінено валюту кредиту на гривню.
Станом на 18.11.2022 року заборгованість відповідачів за кредитним договором складає: 237 038,55 грн. заборгованість за тілом кредиту, транш 1; 306 422,87грн.- заборгованість за тілом кредиту, транш 2; 12 689,16 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 11.05.2022 по 17.11.2022 року за траншем 1; 72.20 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 24.08.2022 по 17.11.2022 року за траншем 2. Загалом сума заборгованості складає 556 222,78 грн.
Також, позивач вказує, що в якості забезпечення наданого кредиту 24 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та гр. ОСОБА_2 укладено Договір поруки №SR-ML-201/375/2007 від 24.12.2007 року згідно з якими Відповідач-2, зобов`язався відповідати перед банком за повне та своєчасно виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. На дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена.
Відтак, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 24.12.2017 року в сумі 556 222,78 гривень, А також стягнути з відповідачів судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 8343,34 грн.
Ухвалою суду від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до умов статуту АТ „ОТП БАНК", Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна»./а.с.59-65/.
27 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ML-201/375/2007./а.с.4-8/.
Позивач здійснив видачу кредитних коштів позичальнику в сумі 39 820,00 Швейцарських франків шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до п. 1.1 частини №2 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому договорі.
Згідно пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 4,49% річних + Fidr ( процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредит, що розміщені в банку на строк в 366 днів, надалі «FIDR»).
Відповідно до п. 1.5.1 Частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок.
Відповідно до договору про внесення змін та доповнень до нього № 1 від 30.10.2015 року, змінено валюту кредиту на гривню./а.с.11-13/.
Також, з матеріалів справи вбачається, що в якості забезпечення наданого кредиту 24 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та гр. ОСОБА_2 укладено Договір поруки №SR-ML-201/375/2007 від 24.12.2007 року згідно з якими Відповідач-2, зобов`язався відповідати перед банком за повне та своєчасно виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно./а.с.19/.
Як встановлено судом, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачі не виконали.
Так, наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідачів складає: 237 038,55 грн. заборгованість за тілом кредиту, транш 1; 306 422,87грн.- заборгованість за тілом кредиту, транш 2; 12 689,16 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 11.05.2022 по 17.11.2022 року за траншем 1; 72.20 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 24.08.2022 по 17.11.2022 року за траншем 2. Загалом сума заборгованості складає 556 222,78 грн./а.с.20-21/.
Вказаний розрахунок заборгованості суд приймає до уваги та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед позивачем судом не отримано.
На адресу позичальника банком була направлена досудова вимога про погашення заборгованості /а.с.22/.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, вимога позичальником виконані не були.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачі до суду не надали, правом на спростування доводів банку вони не скористалися.
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Зважаючи на укладений договір поруки, банк також вправі вимагати солідарного виконання боргових зобов`язань позичальника за Кредитним договором і від поручителя ОСОБА_2 на всю суму заборгованості.
Розмір заборгованості за кредитом доведено наявними у справі письмовими доказами та відповідачами не спростовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «ОТП Банк» у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням про сплату судового збору у сумі 8 343,34 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача./а.с.1/.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 549, 553, 610, 612, 626, 628,629, 639, 634, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 4.12.2023 року

Суддя : Н.В.Фісун