№ 336/7434/23
пр. № 2-о/336/345/2023
РІШЕННЯ

іменем України

27 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Територіальна громада в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява вищезазначена заява.

В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_2 . У подальшому заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлою матір`ю ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьминої Наталі Олександрівни. Нотаріус прийняла від заявниці дану заяву, але при цьому зазначила, що в ім`я матері, яке зазначено в свідоцтві про народження, не відповідає імені спадкодавця, вказаному у свідоцтві про смерть та заповіті. Мати заявниці ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як свідчить копія свідоцтва про народження при народженні, батьки її назвали ОСОБА_4 . У шлюбі вона набула прізвище ОСОБА_5 . Потім, коли заявниця буле ще дитиною, її мати змінила ім`я з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 . Свідоцтво про зміну ім`я також не збереглося. Але у заявниці зберіглася трудова книжка, де зміну імені « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 » засвідчено ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим інспектором відділу кадрів підприємства на якому працювала матір заявниці. Заявниця звертає увагу суду на те, що у заповіті від 03.04.2018 року, який складений матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в абз. 2 вказано: «усе майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і чого не складалось, а також все те, на що я за законом буду мати право, з заповідаю дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженці місті Запоріжжя». Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною. Даний заповіт підтверджує, що справжні прізвище, ім`я та по-батькові матері заявниці ОСОБА_2 . Встановлення даного факту необхідно заявниці для отримання в майбутньому, свідоцтво про право на спадщину за померлою ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного заявниця просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.08.2023 року була прийнята заява до розгляду та відкрито провадження, судове засідання призначено на 05.09.2023 року.

05.09.2023 року розгляд заяви відкладено на 07.11.2023 року

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2023 року було залучено до участі у справі як заінтересовану особу Територіальну громаду в особі Запорізької міської ради. Судовий розгляд відкладено на 27.11.2023 року.

У судовому засіданні 27.11.2023 року заявниця обставини викладені у заяві підтримала, просила заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, була повідомлена про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

В судовому засіданні буди допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд, вислухавши думку учасників справи, оцінивши наявні у справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_10 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Запоріжжя. У свідоцтві про її народження матір`ю зазначено ОСОБА_11 .

В актовому записі про народження № 22 зазначено, що ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Натомість у паспорті громадянина України, заповіті від 03.04.2018, свідоцтві про смерть від 11.04.2023 тощо ім`я останньої зазначено як ОСОБА_6 . Дата її народження співпадає із зазначеною в актовому записі № 22.

У трудовій книжці міститься посвідчена 28.06.1976 старшим інспектором відділу кадрів зміна імені з Анни на Галина.

03.04.2018 у заповіті, який складений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дослівно вказано: «усе майно, що буде належати мені на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що я за законом буду мати право, з заповідаю дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженці місті Запоріжжя», тобто заявниці. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Ольгою Володимирівною.

07.04.2023 року ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.04.2023 року.

Окрім зазначених вище доказів, судом були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також підтвердили обставини, що викладені у заяві.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелічені докази дають підстави для задоволення заяви, тому що від встановлення факту залежить реалізація особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків, а встановити це у позасудовому порядку не сталося можливим

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада в особі Запорізької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Є.С.Боєв

27.11.23