ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/324/23 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої- Бершадська Г.В.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

секретар с/з - Іванюта О.М.

з участю позивача, представників позивача та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Сампара Надія Миронівна на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2023 року, ухвалене суддею Братасюком В.М., дата складення повного тексту не зазначена у цивільній справі №607/22710/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання реєстраційної дії неправомірною та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання реєстраційної дії від 08.10.2021 року щодо реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 - неправомірною та її скасування.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 08.10.2021 року відділ реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради за заявою ОСОБА_2 без його письмової згоди, як батька, неправомірно зареєстрував місце проживання дитини за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 що не набрало законної сили, так як 05.04.2021року рішення було скасоване постановою Тернопільського апеляційного суду та ухвалено нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання, дитини - відмовлено, а саме визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає, що реєстрація дитини за адресою АДРЕСА_1 була проведена на підставі рішення суду, яке втратило чинність, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання реєстраційної дії неправомірною та скасування реєстраційної дії від 08.10.2021 року щодо реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Адвокат Сампара Н.М. зазначає, що підставою звернення позивача із даним позовом є реєстрація місця проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 без правової підстави.

Зокрема, представник позивача вважає, що в порушення п. 18 Правил реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 не отримала згоди ОСОБА_1 на реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та на той час відсутнє було рішення суду, яке б набрало законної сили, про визначення місця проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку представника позивача, суд першої інстанції помилково прийшов до переконання, про існування на момент вчинення спірної реєстраційної дії, рішення суду про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Із урахуванням судових рішень у справі № 607/10896/19, на думку адвоката Сампари Н.М., реєстрація місця проживання ОСОБА_5 була проведена на підставі рішення суду, яке втратило чинність.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 - адвокат Степанова О.В. подала письмові пояснення щодо апеляційної скарги, у яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 посилаючись на безпідставність її доводів.

Адвокат Степанова О.В. у поясненнях зазначила, що реєстрація місця проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , тобто за адресою місця проживання його матері ОСОБА_2 була здійснена 08.10.2021 року на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19, яким місце проживання ОСОБА_5 було встановлено із ОСОБА_2 і яке набрало законної сили 24.12.2020 року. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для відмови у здійсненні реєстраційної дії.

Вказала, що станом на дату винесення оскаржуваного рішення, Постановою Верховного Суду від 12.05.2022 року постанову Тернопільського апеляційного суду від 10.01.2022 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі № 607/10896/19 залишено без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника та представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі із 17.10.2013 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.11.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 .

Крім того, судом було встановлено, що після народження ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 , тобто за адресою реєстрації ОСОБА_2 та після розірвання шлюбу залишився проживати із матір`ю за тією ж адресою.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі №607/10896/19 вирішено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 24.12.2020 року.

Вказаним рішенням встановлено, та не заперечувалося сторонами, що «22.03.2019 року, відповідач ОСОБА_1 , без згоди матері дитини позивачки ОСОБА_2 забрав малолітнього сина ОСОБА_5 із дошкільного навчального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та перевіз дитину у будинок за місцем його проживання: АДРЕСА_2 , у якому ОСОБА_5 разом із батьком проживають по даний час, натомість матір дитини обмежена у спілкуванні з сином».

В подальшому лише 21.01.2021року Тернопільським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року, витребувано із Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/10896/19, дія рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року не зупинялася.

05.04.2021року постановою Тернопільського апеляційного суду рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, Служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду від 15.09.2021 року ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 21.01.2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 05.04.2021 року скасовано. Вирішено передати справу № 607/10896/19 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. З моменту прийняття постанови суду касаційної ухвала Тернопільського апеляційного суду від 21 січня 2021 року та постанова Тернопільського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року втрачають законну силу.

Надалі лише 12.10.2021 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження у справі № 607/10896/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2020 року.

При цьому, судом вірно було установлено, що рішення Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/10896/19 яке набрало законної сили 24.11.2020 року зупинено не було.

10.01.2022 року постановою Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року - залишено без змін.

В подальшому лише 28.04.2022 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Справу № 607/10896/19 призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

12.05.2022 року постановою Верховного Суду, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 10.01.2022 року залишено без змін. Поновлено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2020 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року про визначення місця проживання ОСОБА_5 з матір`ю, на підставі якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був 08.10.2021 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 зупинено не було, та вважалося таким, що набрало законної сили і підлягало до виконання, тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у здійсненні реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_3 за вищевказаною адресою.

З таким висновком суду слід погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Пунктом 21-1 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 встановлено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути зареєстровано (зокрема одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання) за заявою батьків чи одного з них, поданою в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису. Реєстрація місця проживання дитини віком до 14 років в електронній формі здійснюється виключно за умови, що така реєстрація здійснюється за наявним у реєстрі територіальної громади зареєстрованим місцем проживання батьків чи одного з них.

Згідно пункту 11 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування), як це визначено п.18 зазначених Правил.

Як було установлено судом та вбачається із матеріалів справи, спір у позивача ОСОБА_1 виник саме з приводу реєстрації посадовими особами управління державної реєстрації Тернопільської міської ради дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року у справі №607/10896/19, яке як він вважає не набрало законної сили, або ж втратило чинність.

З інформації, наданої відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 16.11.2021року видно, що згідно реєстру Тернопільської міської територіальної громади та картотеки переданої Тернопільським MB УДМС України в Тернопільській області за період з 01.08.2012 року по 31.03.2016 року та за період виконання відділом повноважень з 04.04.2016 року по 16.11.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.10.2021 року на підставі рішення суду № 607/10896/19 від 12.11.2020 року.

Однак, як вірно було установлено судом першої інстанції, дія рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року була зупинена лише 28.04.2022 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Встановивши, що на дату реєстрації місця проживання ОСОБА_6 - 08.10.2021 року, дія рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.11.2020 року, на підставі якого ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зупинена не була, рішення вважалося таким, що набрало законної сили та підлягало до виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у здійсненні реєстрації місця проживання дитини ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов до помилкового висновку про існування на момент вчинення спірної реєстраційної дії, рішення суду про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , а проведена реєстрація ОСОБА_5 за вказаною адресою проведена на підставі рішення суду, яке втратило чинність.

Аналізуючи наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_6 08.10.2021 року здійснена відповідачем у відповідності до Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207.

В силу вимог п. 11 вищевказаних Правил, колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б давали підстави відповідачу для відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Інші посилання представника ОСОБА_1 - адвоката Сампара Н.М. в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоч пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, встановлено, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення та скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Сампара Надія Миронівна залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.06.2023 року.

Головуюча

Судді