Справа № 289/537/23
Номер провадження 2-др/289/5/23
02.06.2023 м. Радомишль
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 700 000 грн.
Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2023 року у даній справі позов задоволено частково.

25.05.2023 року представник позивача адвокат Свінцицький Л.В. подав заяву, якою просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ст. 270 ЦПК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Процесуальним законом визначено, що у разі не вирішення питання про судові витрати, судом може бути ухвалено додаткове судове рішення.

Позивачем у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення надано до суду докази понесених витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, про що до закінчення розгляду справи, представником позивача була зроблена відповідна заява.

Таким чином, судом не вирішено розподіл судових витрат в частині правничої допомоги.

Ухвалою судді від 26.05.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду без виклику сторін.

Відповідачу копія ухвали суду, заяви та доданих документів надсилалась на офіційну електронну адресу та були доставлені 29.05.2023 об 11:19:16. Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 п.п.145, 147 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, останній підтверджує наданими копіями: Договору про надання правової допомоги від 17.11.2022, укладеного між ОСОБА_2 (Адвокатом), та ОСОБА_1 (Клієнтом), згідно розділу 4 якого сторони домовилися, що розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до договору.

Актом виконання Договору, сплати коштів Клієнтом Адвокату від 17.11.2022 та від 16.02.2023 року, якими визначено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 40 000 грн.

Актом виконання Договору, сплати коштів Клієнтом Адвокату від 10.03.2023 року, якими визначено понесені витрати на правову допомогу в розмірі 57 100 грн.

Враховуючи вищевказані правові висновки Верховного Суду, при вирішенні заявленої позивачем вимоги про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги, що поданий ОСОБА_1 позов складено на підставі усталеної позитивної практики Верхового Суду, тому його підготовка не мала займати значний час.

Суд не приймає як доказ судових витрат подані представником позивача, а саме докази участі в судових засіданнях по справі в порядку КАС України та в судових засіданнях по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки питання відшкодування судових витрат мали вирішуватись в межах даних справ.

Також судом враховано кількість письмових доказів, які долучено до матеріалів позову, що свідчить про затрачений адвокатом час для підготовки та подачі позову до суду. Разом з тим, судом враховується складність справи, ціну позову та не тривалість перебування даної справи на розгляді.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, враховуючи дійсність, необхідність та розумність розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, з урахуванням складності справи, суд вважає, що клопотання позивача про стягнення на його користь витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню в розмірі 25000 грн.

Питання про розподіл інших судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що судовий збір не справляється у випадку, передбаченому п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», а тому покладає дані судові витрати на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 268, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн., (двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Мельник