Провадження № 2-з/522/417/23
УХВАЛА

05 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Волошина А.С.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвоката Цвігун В.В. 06.11.2023 звернувся до Приморського районного суду міста з заявою про зміну забезпечення, а саме зняти арешт з земельної ділянки, площею 0,0137, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0124 га АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,0111 га АДРЕСА_3 , що був накладений ухвалою від 22.08.2023 та накласти арешт на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0, 1257 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , ділянка № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 .

В обґрунтування заяви зазначено, що стосовно арештованих земельних ділянок отримано дозвіл на виконання будівельних робіт та після їх проведення земельні ділянки мають бути відчужені, адже відповідача ОСОБА_3 має певні зобов`язання, у разі продовження арешту на земельні ділянки відповідач понесе значні збитки. У власності відповідача є 19 земельних ділянок, більшість з яких набуті після відкриття провадження, що свідчить про те, що він немає наміру вчиняти дії, які утруднять виконання рішення. Ринкова вартість земельної ділянки на яку представник відповідача просить накласти арешт, знявши з інших, є більшою ціни позову.

У підготовчому засіданні 24.11.2023 представник відповідача просив змінити заходи забезпечення позову, суддя ухвалив розглянути таке клопотання в окремому засіданні 01.12.2023 о 13:00 год, з метою заведення окремої реєстраційної картки в базі даних «Д-3».

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання 01.12.2023 о 13:00 год, розгляд заяви про зміну заходів забезпечення було відкладено на 04.12.2023.

До суду 04.12.2023 надійшли заперечення представника позивача ОСОБА_4 на заяву про зміну забезпечення позову, які мотивовані тим, що відповідач підставою для зміни заходів забезпечення зазначає необхідність продажу арештованих земельних ділянок. Подаючи таку заяву відповідач власне підтверджує, шо заходи забезпечення були необхідними, адже готується чергове відчуження об`єктів нерухомості. Накладений арешт не позбавляє права ОСОБА_3 користування земельними ділянками та виконувати будівельні роботи, у разі наявності дозволу. Про зобов`язання по земельним ділянкам нічого не було відомо при вжитті заходів забезпечення, що свідчить про взяття обов`язків вже після накладення арешту та вірогідно з метою його скасування. Представник відповідача не надає жодних доказів на підтвердження зобов`язань та отримання дозволу на будівельні роботи. Підтвердження співмірності недостатньо для зміни заходів забезпечення позову. Щодо необхідності дійсного арешту висловився як Приморський районний судом м. Одеси так і Одеський апеляційний суд, позивач не вбачає підстав для зміни заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні 04.12.2023 представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 підтримав заяву про зміну заходів забезпечення позову, представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення заяви.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомив.

Суд, оцінивши заяву та заперечення, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов наступних висновків.

Відтак, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0137 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :27:001:0098; земельну ділянку площею 0.0124 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :27:001:0093; земельну ділянку площею 0.0111 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :27:001:0092, площа, власником яких є ОСОБА_6 .

Ухвала від 22.08.2023 була оскаржена представником відповідача до Одеського апеляційного суду, однак доказів про залишення без змін ухвали постановою від 08.11.2023, суду не представлено, в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова за результатами розгляду апеляційної скарги відсутня.

Згідно ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Тлумачення положень частини першої статті 156 ЦПК України свідчить, що ЦПК України передбачає можливість заміни одного заходу забезпечення позову іншим, в тому числі здійснення заміни заходів забезпечення позову одного й того ж виду, перелік яких визначено в частині першій статті 150 ЦПК України, але щодо іншого майна (Постанова ВС від 27 серпня 2020 року у справі № 638/18499/18), що не позбавляє відповідача у даній справі права подати суду відповідне клопотання.

Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі 922/1631/18 вказав, що під час вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи. Тобто саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

У постанові від 19.02.2021 року у справі № 643/12369/19 Верховний Суд дав тлумачення заходів забезпечення позову та зазначив, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

У даній справі вжитий судом захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки обмежує дані земельні ділянки, як об`єкти нерухомого майна, в цивільному обороті та унеможливлює вчинення будь - яких дій щодо спірної земельної ділянки, в тому числі і здійснення дій щодо її відчуження, зміни в її конфігурації, передачі в заставу, користування третім особам.

Як вірно зазначає представник позивача на заявника покладено обов`язок доказати необхідність зміни заходів забезпечення позову, але ОСОБА_2 додав до заяви звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та рецензію на звіт, при цьому на підтвердження доводів про існування зобов`язань щодо арештованих земельних ділянок, отримання дозволу на проведення будівельних робіт та можливих збитків відповідача, доказів суду представлено не було.

Тож, подана представником відповідача заява про заміну заходу забезпечення позову, а саме зміна земельних ділянок на які має бути накладено арешт, є необґрунтованою, адже доказів необхідності замінити об`єкти вжитих заходів забезпечення позову представлено не було, обставини викладені у заяві не підтвердженні, а зміна заходів забезпечення позову без достатніх правових підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 156, 258, 260 353, 354 ЦПК України ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заявипредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Я.Бондар