Справа № 454/3240/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд із даним позовом та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбних відносинах від яких у них народилася донька. Однак сімейні відносини вони припинили ще до її народження. Відповідач не приймає жодної участі у житті дитини, не цікавиться нею від її народження, матеріально не забезпечує. Донька батька взагалі не знає, оскільки бачила його лише кілька разів за все своє життя. На даний час мати з дочкою проживають у м.Дубляни а татом дитина називає теперішнього чоловіка позивачки. Таким чином з метою захистів інтересів дитини позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач, в судове засідання не прибув, надала суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, однак суду надано заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують повністю, попередньо надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та не оспорюється ніким із її учасників, що з травня 2009 року сторони перебували у шлюбних відносинах, які вони розірвали в 2011 році згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно відомостей з Реєстру Львівської територіальної громади №117497 вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що також підтверджується копією акту №258 від 23.12.2022р. обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 22.10.2014р. з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 500грн.щомісячно.

19.04.2023р. згідно рішення Сокальського районного суду визначено місце проживання ОСОБА_3 з її мамою.

Також із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 піклується про належне навчання дитини, її стан здоров`я, а батько дитини ніколи до навчального та медичного закладу не звертався (копії характеристик з Дублянського ліцею, дитячого садочка та медичного центру).

Окрім того, суд також бере до уваги характеристику навчального закладу (Дублянський опорний ліцей ім. Героя України А.Жаловаги) про те, що ОСОБА_3 дуже дисциплінована, самокритична, щира, товариська, має високий рівень знань, її вихованням займається мати, яка відповідально ставиться до своїх обов`язків: виховання та навчання дитини, забезпечення харчуванням, відвідує батьківські збори та шкільні заходи.

01.11.2023 року орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дочки, матеріально її не забезпечує, лікування та навчання їй не надає а тому підлягає позбавленню батьківських прав.

Конвенція ООН чч. 1, 2 ст. 27 про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав», ст. ст. 79, 150, 165, 166, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4,5,12,13,76-81,141,206,259,263-265,268,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місце знаходження: м.Львів, вул. Липинського 11,

Головуючий: Л. Ю. Фарина