У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Коновал Х.В.

справа №466/10984/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу голови правління кредитної спілки «Орізон» Чумак О.В. на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Захарків Ю.М., Осадець М.О., державного виконавця Пустомитівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Гураль Л.П. та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

голова правління кредитної спілки «Орізон» Чумак О.В. звернулася до суду із скаргою, яку в подальшому уточнила та в якій з врахування скарги від 10.05.2023 року просить суд визнати бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Захарків Ю.М., Осадець М.О., державного виконавця Пустомитівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Гураль Л.П. неправомірною; організувати своєчасне, повне і неупереджене виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова про стягнення боргу на суму 27321,23грн із ОСОБА_1 у порядку, встановленому законодавством; провести перевірку вказаного виконавчого провадження на місці у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»; стягнути із Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційні збитки, нанесені фінансовій установі через довготривале невиконання судових рішень в сумі 41721,50грн.

В обґрунтування вимог заявник скарги зазначив, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист №466/3210/17 від 15.09.2017р. виданий Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення боргу на суму 27321,23 грн із ОСОБА_1 (ВП №54870746 від 11.10.2017р.).

Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Захарків Юрія Михайловича.

Із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень заявнику стало відомо про те, що:

- 03.06.2019 року старшим державним виконавцем Пустомитівського ВДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Гураль Лесею Павлівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оригінал якої КС «Орізон» на поточну дату так і не отримала. Згідно відповіді ПФУ за № від 01.05.2019 року боржник ОСОБА_1 працює: Мале приватне підприємство «МАРС» с. Гуменець Пустомитівського району Львівської області. Проте старшим державним виконавцем Пустомитівського ВДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Гураль Лесею Павлівною з 03.06.2019 року до 15.11.2021 року жодного разу не було проведено стягнення коштів в рахунок погашення боргу перед КС «Орізон».

- 26.10.2021 року головним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, оригінал якої КС «Орізон» на поточну дату так і не отримала. В даній постанові головний державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець М.О встановлює накласти арешт на грошові кошти, на відкритих рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Проте головний державний виконавець в даній постанові не вказує в яких саме банках відкриті рахунки в боржника. В свою чергу КС «Орізон» із ЄДРВП стало відомо про те, що головний державний виконавець направляє до AT КБ «Приватбанк» та AT «Універсал банк» вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю про надання інформації стосовно наявності стану рахунків ОСОБА_1 , проте КС «Орізон» не була проінформована стосовно відкритих рахунків боржника і дана інформація відсутня на сайті АСВП. Із пошукового сайту «Дізнайся більше про свого бізнес партнера» КС «Орізон» стало відомо про те, що ОСОБА_1 є засновником ПП «Трансгал», що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Липинського, 54. Головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець М.О. не виявлено даної інформації та не вчинено виконавчих дій щодо стягнення коштів в рахунок погашення боргу перед КС «Орізон», що вказує на бездіяльність головного державного виконавця Осадець М.О. (відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.)

Головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не було винесено жодної постанови про арешт майна боржника, чим порушено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Хоча із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно КС «Орізон» стало відомо про те, що в боржника є наявний будинок за адресою: АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 , проте, головним державним виконавцем не накладено обтяження на дане майно, не внесено заборону про його відчуження.

Згідно даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру КС «Орізон» стало відомо про те, що в боржника наявні землі сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в розмірі 0,3472 га. Головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Осадець М.О. не накладено обтяження на дане майно боржника, не внесено заборону про його відчуження.

Крім того, головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не було відправлено запитів до міграційної служби України щодо перетину державного кордону України боржником.

Так, як вказує заявник, з часу відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №466/3210/17 від 15.09.2017р., виданого Шевченківським районним судом м. Львів про стягнення боргу на суму 27 321,23 грн із ОСОБА_1 з 11.10.2017 року із боржника не стягнуто кошти, що вказує на бездіяльність старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Захарків Ю.М., яка має ознаки корупційного правопорушення, змови із боржником та умисне небажання стягнути кошти в повному обсязі, не застосовує до боржника інші заходи примусового стягнення, не перевірено майновий стан та отримання доходів боржником; не проведено виїзду на місце проживання боржника, виявлення та опису майна боржника, на яке можна звернути стягнення.

Стягнення боргу проводиться впродовж довготривалого періоду, внаслідок чого КС «Орізон» понесла інфляційні збитки: за період з 11.10.2017 до 24.12.2021 в сумі 41 721,50 грн.

Окрім того вказує, що дане виконавче провадження перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) впродовж 4-ох років 2 місяці. Через те, що дане виконавче провадження перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) впродовж 4-ох років 2 місяці, що є довготривалим - чим порушено норми чинного законодавства.

На підставі вище наведеного заявник просить суд скаргу задовольнити.

Заявник в судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу підтримала повністю, зіславшись на викладені в ній доводи та просить дану скаргу задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву про розгляд скарги без її участі, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) в судове засідання не заявився, однак начальник Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Савойник Р.П. надіслав письмові заперечення на скаргу, долучені до матеріалів справи. Просив у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до вимог частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги по суті.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться зведене виконавче провадження №60686091, в складі якого є ВП №54870746 з виконання виконавчого листа №466/3210/17 від 15.09.2017, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Орізон» заборгованості в розмірі 27321,23грн.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч.2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку передбаченому законом (ч.2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Відповідно до п. 1 ч .2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконання рішення суду.

У пункті 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону N 1404-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У відповідності п. 1 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За положеннями статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, заявник скарги обґрунтовуючи звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця вказує зокрема на неефективність та несвоєчасність вчинення державним виконавцем всіх необхідних виконавчих дій на примусове виконання рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості, внаслідок чого протягом більш як чотирьох років перебування на виконанні, рішення суду залишається невиконаним та не надсилання стягувачу до відома прийнятих у межах даного виконавчого провадження виконавцем постанов та актів державного виконавця.

У поданому запереченні на скаргу начальник відділу заперечив у повному обсязі проти наведених скаржником у скарзі обставин, крім того ствердив про надсилання стягувачу постанов, прийнятих в рамках зведеного виконавчого провадження.

Проте, на спростування доводів скаржника щодо не надсилання стягувачу прийнятих в ході виконавчого провадження постанов, державний виконавець жодних доказів на підтвердження наведеного до відзиву не надає.

Водночас, як встановлено судом, державними виконавцями Шевченківського ВДВС м. Львова ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) при виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Орізон» заборгованості в розмірі 27321,23грн., вчинено ряд виконавчих дій, про що свідчать відомості, наведені в письмовому запереченні (а.с.54-58).

Однак, незважаючи на вчинені виконавчі дії, рішення суду у справі №466/3210/17 від 15.09.2017, на підставі якого Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Орізон» заборгованості в розмірі 27321,23грн., станом на час розгляду скарги не виконано.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відтак, за наведеного, вбачається, що вимоги скарги КС «Орізон» в частині бездіяльності у зв`язку із несвоєчасним та неповним вчиненням виконавчих дій у виконавчому провадження з примусового виконання рішення суду є підставними та в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо заявлених вимог у скарзі в частині організації своєчасного, повного і неупередженого виконання рішення суду, проведення перевірки виконавчого провадження на місці, суд звертає увагу на те, що згідно вимог ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо вимоги про стягнення із Шевченківського ВДВС м. Львова ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційних збитків, завданих фінансовій установі внаслідок довготривалого виконання рішення суду в розмірі 41721,50грн., суд зазначає, що така вимога належить до матеріально-правових вимог, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень чітко визначено Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, при цьому статтею 447 ЦПК, якою визначено право на звернення до суду із скаргою під час виконання судового рішення, право пред`явлення вимоги стягнення інфляційних втрат внаслідок невиконання судового рішення не передбачено, відтак у суду відсутні правові підстави для задоволення скарги в цій частині.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що державними виконавцями не використано всіх, наданих їм повноважень, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження ВП №54870746.

Водночас стягувачем перед судом не доведено наявність інших порушень у діях чи бездіяльності державних виконавців, які можуть бути предметом розгляду по суті судом у даній категорії справ.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

скаргу голови правління кредитної спілки «Орізон» Чумак О.В. на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Захарків Ю.М., Осадець М.О., державного виконавця Пустомитівського ВДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Гураль Л.П. та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державних виконавців Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з примусового виконання виконавчого листа №466/3210/17 від 15.09.2017, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Орізон» заборгованості в розмірі 27321,23грн. - неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на виконанні якого перебуває виконавче провадження №54870746, вчинити своєчасно та у повному обсязі всі необхідні виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа №466/3210/17 від 15.09.2017, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Орізон» заборгованості в розмірі 27321,23грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Текст ухвали складено та підписано 29.05.2023 року.

Суддя О. І. Ковальчук