Справа № 584/250/23
Провадження № 2/584/193/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20.11.2023 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Данік Я.І.,

за участю: секретаря Худайкулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 жовтня 2022 року він дізнався з мобільного застосунку «Дія», що 30 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження №64018095 та 15 січня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису №38299, вчиненого 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., яким було стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 42296 грн. 36 коп. Оскільки позивачу невідомо, за яким саме кредитним договором та як саме нараховувалась сума заборгованості, бо він не отримував їх копій, він просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №38299 від 24 листопада 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

Представником відповідача було подано письмові пояснення, в яких вона проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що позовна заява не містить доказів наявності іншого розміру заборгованості чи відсутності у позивача заборгованості перед відповідачем. Крім того, на її думку, посилання позивача на відсутність в нотаріальній справі необхідних документів є лише його припущенням, оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє наявність всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.19).

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, при подачі письмових пояснень клопотала про розгляд справи у її відсутність.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце повідомлені належним чином (а.с.53,54,56,61,62,64,71,72,77-79).

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису №38299 вчиненого 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», заборгованості у сумі 42296 грн. 36 коп., приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорком В.В. 30 грудня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64018095 (а.с.9,10).

Відповідно до листа Міністерства юстиції України №38608/ПІ-О-3130/19.1.5 від 22 липня 2021 року наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року №931/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату №5 від 19 лютого 2021 року, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за №6685 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано. Крім того, вказаним наказом ОСОБА_2 зобов`язано протягом місяця передати документи нотаріального діловодства та архіву на зберігання до Київського міського державного нотаріального архіву, і у зв`язку з невиконанням вказаного наказу ОСОБА_2 25 червня 2021 року було надіслано лист до Управління Національної поліції у місті Києві з проханням вжити заходів для встановлення місцезнаходження архіву приватного нотаріуса Хари Н.С., що є власністю держави, однак на даний час документи нотаріального діловодства перебувають у ОСОБА_2 (а.с.12).

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 27 червня 2023 року витребувано з Київського міського державного нотаріального архіву копію нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису №38299 від 24 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», заборгованості в розмірі 42296 грн. 36 коп. (а.с.51).

Однак листом Київського державного нотаріального архіву №3426/01-21 від 4 серпня 2023 року повідомлено, що станом на 4 серпня 2023 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (а.с.59).

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 12 вересня 2023 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №38299 від 24 листопада 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк», заборгованості в розмірі 42296 грн. 36 коп. (а.с.67), однак вказана ухвала виконана не була.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2023 року витребувано від Акціонерного товариства «Сенс Банк» копія нотаріально посвідченого договору, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , та розрахунок заборгованості за вказаним договором (а.с.74).

Однак вказана ухвала була виконана частково, а саме: суду було надано розрахунок заборгованості з рахунка приватного клієнта №/1113 ОСОБА_1 за період з 22 лютого 2019 року по 11 жовтня 2021 року (а.с.83-96), а належним чином завіреної копії нотаріально посвідченого договору, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , суду надано не було.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» визначена Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з п./п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п./п.2.2 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 (надалі - Постанова №662) були внесені зміни до Переліку документів, зокрема, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22 лютого 2017 року судом застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п.1 та п.2 постанови №662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21 березня 2017 року.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 листопада 2020 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14.

Тобто, станом на день вчинення спірного виконавчого напису було визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Згідно зі ст.ст.81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, ухвалою від 18 жовтня 2023 року витребувано від відповідача належним чином завірену копію нотаріально посвідченого договору, укладеного між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є відповідач, та ОСОБА_1 , однак відповідач вимоги ухвали не виконав, тобто відсутні докази на підтвердження того, що виконавчий напис вчинено щодо заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання умов договору, посвідченого нотаріально, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1073 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, 100, м.Київ, ), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко Вадим Вікторович (місцезнаходження: пров.Пляжний, 3, м.Суми) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцезнаходження: вул.Тарасівська, 18/12, м.Київ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 листопада 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №28299, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 42296 грн. 36 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 1073 грн. 60 коп. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) витрат по сплаті судового збору при подачі позову.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено в повному обсязі 30 листопада 2023 року.

Суддя Я.І.Данік