Провадження № 2/752/1432/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

представника відповідача- Саленко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА», Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про захист прав інтелектуальної власності, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить:

- визнати недійсним частково (для товарів і послуг 35 класу МКТП для реєстрації знаків, для яких його зареєстровано, в частині послуг: демонстрування товарів , послуги щодо оптового продажу фармацевтичних, ветеринарних і гігієнічних препаратів та товарів медичного призначення; послуги щодо роздрібного продажу фармацевтичних, ветеринарних і гігієнічних препаратів та товарів медичного призначення; представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; розповсюдження зразків) в Україні Свідоцтво України № НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року на знак « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на ім`я ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА»;

- зобов`язати ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) внести відомості про визнання частково недійсним Свідоцтва України № НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року на знак « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в своєму офіційному бюлетені;

- заборонити ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» здійснювати використання всіма можливими способами позначень «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно товарів і послуг, таких самих і споріднених з наведеними у свідоцтві України на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_2 від 31.03.2021 pоку;

- стягнути з ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» та ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) на її користь судові витрати.

08 листопада 2021 року відповідач ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» в особі представника - адвоката Саленка Я.Ю., разом з відзивом на позовну заяву, направив до суду з клопотаннями про закриття провадження в справі, посилаючись на те, що позивач відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована як фізична особа- підприємець та одним із видів діяльності якої є за кодом КВЕД 201086.22 Спеціальна медична практика, тобто вид діяльності, який зареєстрований позивачем за торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кл.44 у Свідоцтві № НОМЕР_2 від 31 березня 2021 року. Крім того, зазначає, що позивач у при зверненні до суду, у позовній заяві, зазначає про використання свого знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у господарській діяльності, що підтверджується офіційним сайтом клініки позивача: - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; посиланням на профіль клініки позивача у соціальній мережі Фейсбук: - ІНФОРМАЦІЯ_2; посиланням на профіль клініки позивача у соціальній мережі Інстаграм: - ІНФОРМАЦІЯ_4 , тощо. Виходячи з цього, вважає, що спір між суб`єктами господарювання щодо захисту прав інтелектуальної власності, які випливають з господарських відносин не відноситься до юрисдикції Голосіївського районного суду м.Києва, а належить до юрисдикції Господарського суду м.Києва, в зв`язку з чим, просить закрити провадження у справі.

30 листопада 2021 року від представника позивача- адвоката Кузіної І.П. до суду надійшли заперечення на клопотання ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» про закриття провадження у справі. Посилається, що факт реєстрації позивача як фізичної особи -підприємця жодним чином не зобов`язує її звертатися виключного до судів господарської юрисдикції для вирішення спорів, що стосується фізичної особи позивача. Власником знаку (торговельної марки) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для товарів і постуг згідно з МКТП - кл.44 на підставі свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 є фізична особа ОСОБА_1 , а не фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Зазначає, що суб`єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи, відповідно до ч.1 ст.493 ЦК України.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» - адвокат Саленко Я.Ю. підтримав клопотання про закриття провадження з підстав зазначених у ньому.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідач - ДП «Український інститут інтелектуальної власності» в судове засідання свого представника не направив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Виходячи з цього, на підставі ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез`явивщихся учасників справи.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 , виданого Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності» та зареєстрованому в Державному реєстрі свідоцтв України на торговельні марки від 31 березня 2021 року позивач є власником знаку (торговельної марки) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для товарів і послуг класифікованих згідно МКТП- кл.44. (т.1 а.с.21-25).

З матеріалів справи вбачається, що з 02 червня 2009 року ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізична особа- підприємець, з зазначенням видів діяльності, зокрема, 86.22 Спеціальна медична практика (т.1 а.с.185).

Позивач не заперечуючи використання знаку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у своїй господарській діяльності, посилаючись на офіційний сайт клініки позивача, профіль клініки у соціальних мережах Фейсбук та Інстаграм, вважає, що власником знаку (торговельної марки) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є саме фізична особа, а не ФОП, в зв`язку з чим відсутні підстави для звернення до господарського суду.

До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 ГК України).

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 ГК України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 ГК України).

Відповідно до п.1.3. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №12 визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, пов`язаних з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). До кола підвідомчих господарському суду спорів слід відносити й спори, пов`язані з визнанням недійсними документів, які засвідчують право на об`єкти інтелектуальної власності (свідоцтва, патенти), стосуються питань права власності на відповідні об`єкти і за своїм характером є цивільно-правовими чи господарсько-правовими й не належать до числа публічно-правових спорів.

За змістом статтей 4, 20 ГПК України справи в порядку позовного провадження господарським судом розглядаються тоді, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, що визначено ст. 20 ГПК України.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у пункті 3 постанови № 10 від 24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» при визначенні підвідомчості спору господарському суду слід виходити з суб`єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції (передбаченими законом умовами), за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Однак, визначальною ознакою справи господарській юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Так, згідно з ч. 2 статті 4 ГПК України до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів мають право звернутися юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, у визначених законом випадках.

В той же час, в даному випадку до суду звертається фізична особа - ОСОБА_1 , яка має статус фізичної особи - підприємця, та використовує у своїй господарській діяльності знак (торговельну марку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для товарів і послуг класифікованих згідно МКТП- кл.44, власником якого вона є, відповідно Свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 31 березня 2021 року .

Предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги позивача до відповідачів про визнання частково недійсним в Україні Свідоцтва України № НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» , виданого ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» та заборону використання ТОВ «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА» всіма можливими способами позначень «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно товарів і послуг, таких самих і споріднених з наведеними у Свідоцтві України на знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_2 від 31 березня 2021 pоку, а також зобов`язання ДП «Український інститут інтелектуальної власності» внесення відомостей про визнання частково недійсним Свідоцтва України № НОМЕР_1 від 05 травня 2021 року на знак « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг та здійснення публікації про це в своєму офіційному бюлетені.

Положеннями ч. 2 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема: справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування.

Згідно з ч. 1 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, частина четверта статті 3, частини перша та друга статті 20 (в частині визначення юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності), частина третя статті 24, частина третя статті 25, частина дев`ята статті 31, частина друга статті 33, частина третя статті 253, частина перша статті 320 цього Кодексу (в частині права на подання заяви про перегляд судового рішення Вищого суду з питань інтелектуальної власності) вводяться в дію з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності у газеті «Голос України» повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності. Пунктом 16 частини першої розділу ХІ «Перехідних положень» ГПК установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з того, що між позивачем та відповідачами виник спір, пов`язаний із захистом прав інтелектуальної власності, враховуючи склад учасників даного спору, предмет позову та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29.05.2019 у справі № 826/15263/18, суд вважає, що його вирішення віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ҐЕЛІОС ВІЖН УКРАЇНА», Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про захист прав інтелектуальної власності закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2023 року.

Суддя: К.В.Машкевич