Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 Справа №607/4244/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника позивачки,адвоката Гонти М. С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2005 року, про що зроблений актовий запис № l923 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Під час спільного проживання та перебування у шлюбі в них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 лютого 2017 року у цивільній справі № 607/12330/16-ц шлюб між сторонами був розірваний.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року у цивільній справі № 607/13968/17 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення ОСОБА_3 , повноліття. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 , повноліття.

Позивачка вказує, що з часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та розвитку своїх дітей не бере, не піклується про їх стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток; не проявляє почуття батьківської любові та поваги. Подаючи первісний позов про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, вона мотивувала це тим, що їй було відомо, що відповідач є безробітний, працює неофіційно за кордоном, де отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач був призваний на військову службу, що підтверджується Витягом з наказу начальника Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 24 січня 2023 року № 23. Даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 отримує регулярні виплати, зокрема у вигляді посадового окладу, щомісячних премій, надбавок, а отже має змогу платити більший розмір аліментів.

ОСОБА_2 працює учителем, отримує заробітну плату, більша частина якої йде на оплату комунальних послуг, решта - на утримання дітей. 3 2017 року по даний час в декілька раз збільшилися витрати на утримання дітей, оплату комунальних послуг тощо.

Позивачка вказує, що відповідач працездатний, фізично здоровий, має регулярний дохід, не платить іншим особам аліменти.

З огляду на зазначене, ОСОБА_2 просила змінити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/4244/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки, адвокат Гонта М. С.у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав.

Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилися сини:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 17 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 22 січня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/12330/16-ц від 13 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/13968/17 від 28 листопада 2017 року стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 грн, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 08 листопада 2017 року і до досягнення ними повноліття.

Згідно довідки, виданої ДП 2 Жек13 ЖБК № 41 02 березня 2023 року ОСОБА_2 зареєстрована разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_2 працює у Тернопільській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 17 імені Володимира Вихруща з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області на посаді вчителя початкових класів (вища освіта) (ТСШ I-III ступенів № 17 TMP) та за період вересня 2022 року - лютого 2023 року отримала дохід у розмірі 98 243,99 грн.

Як вбачається із витягу з наказу начальника Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 24 січня 2023 року № 23 ОСОБА_1 призвано на військову службу із запасу з 24 січня 2023 року на посаду стрільця - помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони Тернопільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ВОС-100915A/630,

У відповідь на запит адвоката Гонти М. С . Тернопільським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано відповідь № 11/2/4067 від 03 квітня 2023 року про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У відповідь на запит суду ІНФОРМАЦІЯ_5 надано довідку про доходи ОСОБА_1 , із якої вбачається, що він проходить військову службу та за період січня 2023 року - березня 2023 року він отримав загальну суму доходу 52 401,50 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно із частинами 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. ч. 1, 2 184 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13.

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18 право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум у 2017 році складав: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

За змістом статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум у 2023 році для дітей віком від 6 до 18 років складає 2833,00 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» та Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» - прожитковий мінімум на дитину відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс.

Таким чином, підвищення гарантованого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку судом розглядається як інший випадок, передбачений законом, який вказує на зміну майнового стану дитини (зростання потреб і відповідне погіршення майнового стану у зв`язку з фактичним зменшенням питомої ваги аліментів у забезпеченні дитини).

Також в судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував того, що на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів він не працював офіційно, однак на час вирішення цього спору ОСОБА_1 призваний на військову службу та за період січня - березня 2023 року отримав загальну суму доходу 52 401,50 грн. Отже, матеріальне становище платника аліментів змінилося, а відтак позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує те, що саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі).

З урахуванням встановлених обставин, беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд доходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року по справі № 607/13968/17 та встановити новий спосіб - стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 (однієї другої) частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

При цьому, у разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Так, як відповідач визнав позов, позов задоволено повністю, а позивачка звільнена від сплати судового збору, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 листопада 2017 року по справі № 607/13968/17 та встановити новий спосіб - стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 (однієї другої) частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість),80 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 29 травня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.