Справа № 502/622/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

розподіл спадкового майна та визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви та уточненої позовної заяви від 22.05.2023 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та чоловік відповідача, ОСОБА_3 . При житті ОСОБА_3 належало спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 49,2 кв.м. та загальною площею 114,6 кв. м., кухні - літ. Б1, сараю літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. Ж, сараю літ. З1, надвірних споруд - № 1-6, І.

ОСОБА_1 є сином, а ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3 , та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями, які прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 217/2012р. Позивач та відповідач, як спадкоємці за законом, не дійшли до добровільної згоди про розподіл спадкового майна, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, надавклопотання, відповідно до якого просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не прибула, надала заяву, в якій зазначила, що уточнений позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. На спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона не претендує та в подальшому не претендуватиме.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , зареєстрованого та виданого 21.01.1978 року с. Карпилівка Срібнянський район Чернігівська область встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 21.01.1978 року, про що було зроблено актовий запис за № 2 від 21.01.1978 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 », /а.с.8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.12.1989 року Шевченківською с/радою Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , запис акта про народження № 108 від 27.12.1989 року. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05.02.1983 року Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , запис акта про народження № 10 від 05.02.1983 року. Батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , /а.с. 37/.

Згідно договору купівлі-продажу будинку або частини будинку від 10.05.1980 року, посвідченого нотаріально Сільрадою с. Шевченкове Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій під № 56 встановлено, що ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_3 купив будинок з господарськими будівлями в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, /а.с.19/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 09, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченкове Кілійський район Одеська область, /а.с.10/.

Відповідно до заяви поданої ОСОБА_6 до Кілійської державної нотаріальної контори 27.06.2012 року за вх..№ 423 встановлено, що заявник відмовляється від належної йому частки спадкового мана, що залишилось після смерті батька ОСОБА_3 , на користь сина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , /а.с.35/.

Відповідно до заяви поданої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Кілійської державної нотаріальної контори 06.09.2013 року за вх..№ 518 встановлено, що заявники приймають спадщину, яка залишилось після смерті чоловіка та батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а.с.36/.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.09.2013 року, зареєстрованих в реєстрі за № 1025 та № 1028 встановлено, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 2/3 часток, в тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_6 . Спадщина на яку в указаних частках видано це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2098 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) категорія земель: Землі житлової та громадської забудови, яка розташована в АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 878409, виданого на підставі рішення Шевченківської сільської ради чілійського району Одеської області від 14.06.1994 року за № 04 та від 01.10.2009 року за № 401-V, та зареєстрованого 14 рудня 2009 року відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 48, кадастровий номер 512385900:02:004:0070, /а.с.52, а.с.54/.

Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 901269 та № 9013932 від 06.09.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/3 частини та ОСОБА_1 є власником 2/3 часток земельної ділянки площею 0,2098 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтв про право на спадщину за № 1025 та № 1028, виданих 06.09.2013 року Кілійською державною нотаріальною конторою, /а.с.13/.

Згідно довідки КП КМР БТІ № 2128 від 31.03.2023 року встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано, /а.с.20/.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленому КП КМР «БТІ» 16.03.2023 року встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 49,2 кв.м. та загальною площею 114,6 кв. м., кухні - літ. Б1, сараю літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. Ж, сараю літ. З1, надвірних споруд - № 1-6, І, /а.с.15-18/.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 49,2 кв.м. та загальною площею 114,6 кв. м., кухні - літ. Б1, сараю літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. Ж, сараю літ. З1, надвірних споруд - № 1-6, І, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших ocіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно з ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім`єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса через відсутність добровільної згоди з іншим спадкоємцем та відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1278, 1279 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна та визнання права власності за спадщиною- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А1 житловою площею 49,2 кв.м. та загальною площею 114,6 кв. м., кухні - літ. Б1, сараю літ. В, сараю літ. Г, навісу літ. Д, сараю літ. Е, убиральні літ. Ж, сараю літ. З1, надвірних споруд - № 1-6, І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан