Справа № 464/143/22
пр.№ 2/464/244/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2023 рок

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої Бойко О.М.

секретаря судових засідань Кондратенко А.-М.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на частку у спільному майні,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт її проживання однією сім"єю, без шлюбу з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 29.11.2018 року до 20.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 та в період з 20.01.2021 до 17.07.2021 за адресою АДРЕСА_2 ; визнати за нею право на частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати за нею право на частку коштів, які знаходяться на банківському НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 ; визнати за нею право на частку коштів, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі, наданому АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору №9925 про надання в користування індивідуального сейфу.В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 29.11.2018 року проживала разом з ОСОБА_7 , з яким вони фактично утворили сім`ю - вели спільне господарство, мали спільні кошти, взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю, разом відпочивали, планували народження спільної дитини, у зв`язку із чим звертались до медичного закладу з метою надання їм медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Її діти від першого шлюбу проживали разом із ними, син ОСОБА_7 від першого шлюбу теж проводив багато часу разом із ними, вони усі разом їздили відпочивати в Карпати та за кордон на море. Із 29.11.2018 року до 20.01.2021 року проживали однією сім"єю, без шлюбу з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому у період з 20.01.2021 року до 17.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 у квартирі, яку ними було придбано за їх спільні кошти, нажиті за під час спільного проживання, їх спільні заощадження. У вказані періоди ні вона, ні ОСОБА_7 не перебували у іншому шлюбі. Вважає, що вказана квартира набута ними спільно за час їх проживання у фактичному шлюбі, відтак, є об"єктом права спільної сумісної власності, а тому має бути поділена шляхом визнання за нею права власності на частку квартири. Також з огляду на те, що на момент розміщення грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 та в індивідуальний банківський сейф, наданий АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 , вони з ОСОБА_7 вже проживали однією сім`єю, просить визнати за нею право на частки частини цих коштів.

Представник відповідача ОСОБА_4 подала відзив на позов, у якому повністю заперечила вимоги позову, зазначивши, що позивач ОСОБА_1 не проживали однією сім`єю як подружжя та не були пов`язані спільним побутом, не мали жодних зобов`язань один перед одним.Між ними могли існувати приязні дружні відносини, однак, сім`єю вони не були. Зазначила, що ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 придбав за власні кошти у Товариства з обмеженою відповідальністю «Воркбуд» спірну квартиру, що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснивши авансовий платіж у повному розмірі ціни квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.01.2019 р. Зазначила, що позивачка немала можливості купити вищезазначену квартиру за власні кошти. Вважає позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначає, що покликання у відзиві про те, що ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , а також те, що за договором купівлі-продажу ОСОБА_7 є покупцем спірної квартири не оспорюється, проте, зазначені факти не не мають жодного юридичного значення для вирішення даного спору, оскільки незважаючи на місце реєстрації фактичним місцем проживання ОСОБА_7 у пееріод з 29.11.2018 року до 20.01.2021 року була квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому у період з 20.01.2021 року до 17.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наданими доказами.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, будучи допитаною у якості свідка відповідно до ст.92 ЦПК України, позивачка суду пояснила, що з 2011 року була знайома з ОСОБА_7 , спочатку у них були дружні відносини, які переросли у закоханість. Однак, на той час кожен із них перебував у шлюбі тому особисті відносини вони припинили. Проте, з 2014 року почали знов зустрічатись, цих відносин не афішували, оскільки вона ще була одружена. У 2018 році вони розлучилась з чоловіком і вони із ОСОБА_7 почали проживати разом, повідомивши своїм близьким про їх стосунки. Спочатку вони проживали на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із ними проживали і її діти, у них були чудові сімейні стосунки, мали спільний бюджет, всі питання щодо витрати коштів вирішували спільно, разом відкладали заощадження, купували продукти і побутові речі, спільно проводили дозвілля і відпочинок. До них неодноразово приходили мама ОСОБА_7 , його син, їх спільні друзі та знайомі, усім їм було відомо, що вони живуть однією сім`єю. В подальшому вони вирішили купити власну квартиру для їх сім`ї та придбали спірну квартиру АДРЕСА_3 . Така була куплена за їх спільні кошти та заощадження. Усіма питаннями облаштування вказаної квартири займалась вона, погоджуючи їх із ОСОБА_7 , вона здійснювала оплату житлово-комунальних послуг. Також планували одруження та народження спільної дитини, для цього навіть уклали договір з медичним закладом, оскільки самостійно завагітніти їй не вдавалось. Однак, ОСОБА_7 серйозно захворів, у зв`язку із чим тривалий час лікувався, у т.ч. за кордоном, тому їм довелось відкласти заплановане одруження. Вона була постійно поруч із ним у лікарні, допомагала усім необхідним. Для них на той час стан здоров`я ОСОБА_7 був значно важливіший, аніж питання укладення шлюбу тому вирішили, що одружаться після його одужання, однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Оскільки за час спільного проживання ними було придбано квартиру, а також внесено спільні кошти на банківський рахунок та у банківський сейф просить позов задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, надали пояснення, аналогічні змісту відзиву на позов, вважають, що докази, які б свідчили про перебування позивача із ОСОБА_7 саме у сімейних відносинах та спільне придбання ними квартири відсутні, а тому просять відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, правом на подання відзиву не скористалась, а тому суд вважав можливим розглянути справу у її відсутності .

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представників відповідача,показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з"ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із ч.1 ст. 36 цього ж Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто, при застосуванні ст.74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визнання осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

Відтак, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із рішенням Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи визначення терміну «сімейне життя» вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Судом встановлено, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 2, та після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями якого є син померлого - ОСОБА_5 та матір померлого - ОСОБА_6 .

Крім того, судом встановлено, що з позивач ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_7 однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу у період з 29.11.2018 року до 17.07.2021року.

Вказані обставини стверджуються показаннями допитаної в якості свідка позивачки, а також показаннями інших свідків.

Так, свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_7 був його другом з 17 років, останній познайомив його з ОСОБА_21 , яку представив як свою дружину. Зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю, спочатку жили за адресою: АДРЕСА_1 , а в подальшому за адресою: АДРЕСА_2 , був у них в гостях, вони вели себе як подружжя. Також він разом з ними їздив відпочивати в гори, вважаю їх подружжям.

Свідок ОСОБА_16 суду ствердила, що ОСОБА_7 є рідним братом її чоловіка. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 проживав деякий час сам, однак у 2018 році, розповів їй, що живе з ОСОБА_1 на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 часто приїжджали до них в гості на сімейні свята, а також вони часто приїздили до батьків. Ствердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 під час спільного проживання купили квартиру, що адресою: АДРЕСА_2 , вони спільно обговорювали і здійснювали її ремонт. ОСОБА_1 відносилась до сина ОСОБА_7 як до рідного сина, вони їздили разом відпочивали як сім`я. Також, зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 хотіли одружитись, але не встигли через хворобу ОСОБА_7 , а в подальшому останній помер.

Свідок ОСОБА_18 ствердив, що ОСОБА_1 є його матір`ю, ОСОБА_7 знав ще з серпня 2018 року, з цього часу почали жити разом як сім`я за адресою: АДРЕСА_1 , а пізніше його мати ОСОБА_1 та ОСОБА_7 купили квартиру що адресою: АДРЕСА_2 , де в в подальшому проживали. Також, зазначив, що його мати ОСОБА_1 та ОСОБА_7 хотіли одружитись, але не встигли, оскільки ОСОБА_7 захворів та помер.

Свідок ОСОБА_14 ствердила, що ОСОБА_1 є її сестрою, з ОСОБА_7 познайомилась влітку 2018 року, останній спочатку до них приїжджав у гості, в подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_7 почали жити разом як сім`я за адресою: АДРЕСА_1 , а пізніше ОСОБА_1 та ОСОБА_7 купили квартиру, що адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому разом проживали. Також, зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 планували народження спільної дитини, але не встигли, оскільки ОСОБА_7 захворів та помер.

Обставини щодо спільного проживання та фактичних подружніх стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_7 стверджуються також показаннями допитаних свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які ствердили, що останні проживали як подружжя, проводили спільно дозвілля, жили разом, вели спільне господарство.

Із оглянутих судом фотографій переписки у соціальні мережі «Вайбер» вбачається наявність листування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , яке містить багато звернень «коханий», «люблю тебе», тощо, у яких останніми, зокрема, обговорюються питання ведення спільного господарства, купівлі продуктів, ремонту придбаної квартири, придбання меблів, побутових речей, несення спільних витрат, тощо.

Як вбачається із долучених позивачкою квитанціями остання оплачувала із власних коштів житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 в період з грудня 2018 р. по січень 2021р.

Із договору про надання медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій №ДРТ-Л-78 від 01.03.2021 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (зазначені у договорі як чоловік та дружина) звернулись до медичного закладу для використання допоміжних репродуктивних технологій з метою зачаття дитини.

Як вбачається із копії медичної декларації №0001-МКАР-К700 від 04.02.2020 ОСОБА_7 , подавши таку декларацію, зазначив ОСОБА_1 як єдину довірену особу у разі настання екстрених випадків.

З огляду на вказані обставини, які підтверджені наведеними доказами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 29.11.2018 року, проживаючи разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, відтак, між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю, а тому вимога позову про встановлення факту їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.74 Сімейного кодексу України на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно положень глави 8 Сімейного кодексу України, зокрема, статтей 60, 61, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Об"єктом спільної сумісної власності подружжя є будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_3 була набута ОСОБА_7 26.05.2020 р. на підставі договору купівлі-продажу, тобто, за час спільного проживання однією сім"єю з ОСОБА_1 , яка на момент її придбання не перебувала в іншому шлюбу (її шлюб з ОСОБА_22 розірваний 29.10.2018 р., а шлюб ОСОБА_7 розірваний 30.09.2013р.)

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п.22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

З огляду на те, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 набута у власність за час перебування сторін у шлюбі, суд вважає, що така є об`єктом спільної сумісної власності позивачки та ОСОБА_7 , які проживали як сім`я без реєстрації шлюбу, а тому підлягає поділу між ними.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи зазначене положення, відсутність домовленості сторін щодо поділу майна та обставин, що б давали підставу для відступу від рівності часток, суд приходить до висновку, що частки сторін у спільному майні є рівними.

З огляду на відсутність даних про обставини для відступу від рівності часток, а також те, що позивач не заявила вимог про реальний поділ спільного майна, суд приходить до висновку, що таке слід поділити в межах заявлених вимог, визначивши за позивачкою рівну частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , а саме на частку.

Крім того, позивач просить визнати право на частку грошових коштів, які знаходяться на банківському НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 та які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі, наданому АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 , які були розміщеніза час спільного проживання однією сім"єю з ОСОБА_7 , а відтак є їх спільною власністю.

Із копії розписки від 07.07.2021 року, вбачається, що на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 , були внесені кошти в розмірі 2000 доларів США,тобто, за час спільного проживання однією сім"єю з ОСОБА_1 , яка на момент внесення цих коштів, не перебувала в іншому шлюбу .

З копії договору № 9925/01 від 12.04.2019 року про надання в користування індивідуального сейфу який наданий АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 ..

Відповідно до акту про відкриття Індивідуального сейфа № 411 від 23.09.2022 року, отриманого ОСОБА_7 у тимчасове платне користування на підставі Договору №9925, який було оглянуто з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідачів, відповідача ОСОБА_6 та представника АТ «Кредобанк» огляду в АТ «Кредобанк» ( м.Львів, вул.Шевченка,12/1) було виявлено грошові кошти, а саме 200 доларів США.

Згідно п.21-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. Сімейного кодексу України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 63 Сімейного кодексу України , дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З огляду на те, що на момент розміщення грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 та грошові кошти, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі, наданому АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 , сторони вже проживали однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вказані кошти є їх спільною власністю, а тому підлягають поділу. З огляду на вказані обставини вимога позивачки про визнання за нею права на вказаних коштів підлягає задоволенню.

Крім того, встановлено, що позивачем понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 5397 грн. 91 коп., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 5397 грн. 91 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 29.11.2018 року до 17.07.2021 року.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) право на частку у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) право на частку коштів, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_7 , що становить 1000 доларів США.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) право на частку коштів, які знаходяться в індивідуальному банківському сейфі, наданому АТ «Кредобанк» у тимчасове платне користування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору № 9925, що становить 100 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_5 (місце рєстрації: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_6 (місце рєстрації: Львівська область, Пустомитівський район, с.Верхня Білка, ІПН НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) 5397 грн. 91 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2023 року.

Головуюча: