КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9034/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державного підприємства "Антонов" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом Державного підприємства «Антонов» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року державне підприємство «Антонов» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до пункту 1.1 Статуту ДП «Антонов», затвердженого указом державного концерну «Укроборонпром» від 14 березня 2017 року № 87, державне підприємство авіаційного науково-технічного комплексу ім. О.К. Антонова перейменовано у ДП «Антонов» наказом Мінпромполітики України від 22 січня 2010 року № 17 та є правонаступником усіх його майнових та особистих немайнових прав та обов`язків.

Відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року № 462, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001 року № 1-1, позивачу надано у постійне користування 88,22 га землі, у тому числі, земельна ділянка 2, площею 5,0 га, у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Згідно з рішенням 31 сесії 4 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08 листопада 2005 року «Про затвердження місця розташування та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки садівницькому товариству Круглик-4», затверджено місце розташування земельної ділянки під розміщення садівницького товариства «Круглик-4» за рахунок земель підсобного господарства «Круглик» та надано дозвіл садівницькому товариству «Круглик-4» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 6,5524 га, в оренду на 49 років під розміщення цього садівницького товариства, яке розташоване у с. Віта-Поштова, за рахунок земель підсобного господарства «Круглик».

Відповідно до рішення 35 сесії 4 скликання Віто-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам с/т «Круглик-4» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду, загальною площею 6,5524 га, під розширення території садівницького товариства - «Круглик-4» та вилучено земельну ділянку, загальною площею 6,5524 га (рілля), з них 5,0 га з постійного землекористування підсобного господарства «Круглик» згідно з державним актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року за № 462 та 1,15524 га - із земель запасу Віто-Поштової сільської ради.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі № 19/034-09, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 липня 2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року, визнано недійсним рішення Віто-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року та частково недійсним рішення Віто-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 6,5524 га, та вилучення земельної ділянки, площею 5,0 га, з постійного землекористування позивача.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що ДП «Антонов» не схвалювало погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадській організації «Садівницьке товариство «Круглик-4», тобто земельна ділянка вибула з володіння поза його волею, а тому не припиняє права постійного користування земельною ділянкою згідно з актом № 462 та відповідно не створює будь-яких прав для інших осіб.

Також зазначеними судовими рішеннями встановлено, що виключно до повноважень Кабінету Міністрів України належить право вилучення земельної ділянки, яка відноситься до земель державної власності, а тому Віто-Поштова сільська рада під час прийняття рішення від 08 листопада 2005 року та рішення від 21 березня 2006 року діяла поза межами наданих їй законом повноважень.

Згідно з рішенням 6 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок членам с/т «Круглик-4», яке є похідним від недійсних рішень Віто-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року та від 21 березня 2006 року, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам садівницького товариства «Круглик-4», у тому числі ОСОБА_1 , загальною площею 1,0512 га, для ведення садівництва, які розташовані в садівницькому товаристві «Круглик-4».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, визнано незаконним та скасовано рішення Віто-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року.

Станом на цей час ДП «Антонов» згідно з актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року № 462 є єдиним законним постійним користувачем земельною ділянкою, площею 5,0 га.

10 травня 2016 року на адресу позивача від відокремленого структурного підрозділу філії «Антонов-Агро» надійшла службова записка від 26 квітня 2016 року № 6 з інформацією про те, що під час підготовки необхідних документів для розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою було встановлено, що на ділянку позивача накладаються інші земельні ділянки, які належать на праві власності невідомим особам.

Під час прийому 06 липня 2016 року у державному підприємстві «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позивач отримав викопіювання з національної кадастрової схеми в межах Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району, з якого стало відомо, що в межах ділянки позивача накладається земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , із присвоєнням їй кадастрового номера.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12 липня 2016 року № НВ-016 позивачу стало відомо, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: с. Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року.

Також стало відомо, що 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0197, яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

Проте вищезазначена земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки, площею 5,0 га, яка належить ДП «Антонов» на праві постійного користування згідно з актом № 462.

Враховуючи, що рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року є похідним від рішення цієї сільської ради від 18 січня 2007 року, яке у судовому порядку визнано незаконним та скасовано, тому воно також є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, ДП «Антонов» просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га для ведення садівництва;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору в сумі 4 800 грн.

12 жовтня 2019 року ДП «Антонов» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , Віто-Поштової сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому, посилаючись на ті самі фактичні обставини, просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати 9 сесії 5 скликання рішення

Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору в сумі 4 800 грн.

25 жовтня 2019 року ДП «Антонов» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , Віто-Поштової сільської ради, ГУ Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, зобов`язання вчинити певні дії, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому, також посилаючись на ті самі фактичні обставини, просило суд:

- витребувати на його користь із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- зобов`язати управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору в сумі 4 800 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2018 року справи № 369/11118/17, № 369/11122/17, № 369/11696/17 об`єднано в одне провадження та присвоєне № 369/11118/17.

18 січня 2019 до суду надійшла заява ДП «Антонов» про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» у частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- витребувати на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнути із відповідачів на користь ДП «Антонов» витрати зі сплати судового збору в сумі 14 400 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позов ДП «Антонов» задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» у частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі:

- ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області;

- ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області,

- ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4», розташованому у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Стягнуто з Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ДП «Антонов» судовий збір у розмірі 1 920 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ДП «АНТОНОВ» подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо витребування земельних ділянок із володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, та в частині стягнення з Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь ДП «АНТОНОВ» судового збору у розмірі 1920 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ч. 1 ст. 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, положень Першого протоколу до Конвенції, ст. 19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Доводи апеляційної скарги обгрунтовав зокрема тим, посилання суду першої інстанції на рішення в справах "Стретч проти Сполученого Королівства", "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 року, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року не є тотожними у даній справі, оскільки порушені законні інтереси позивача на право постійного користування земельною ділянкою, а тому висновок ЄСПЛ про порушення прав заявника у справах не може бути безумовним прецедентом для застосування практики ЄСПЛ як джерела права та підставою лдя відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказував також на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки у мотивувальній частині рішення суду не наведена оцінка обгрунтованим доводам позивача щодо необхідності визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі визнаного незааконним рішення Віто-Поштової сільскої ради Києво-Святошинського району Київської області від 30.08.2007 року 9 сесії 5 скликання. А також те, що суд не надав оцінку обгрунтованим доводам позивача щодо того, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 безпідставно отримали земельні ділянки від Віто-Поштової сільської ради, яка в свою чергу не мала прав їх відчужувати відповідача.

ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення скасувати в частині визнання незаконним та скасування рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовувал тим, що суд першої інстанції необгрунтовано не розглянув подані заяви про застосування строків позовної давності та залишив пояснення свідків без уваги, незважаючи, що позивач звернувся з позовом до суду через 10 років після прийняття оскаржуваного рішення та незважаючи на те, що 01 січня 2013 року відомості про земельні ділянки, що містяться в Державному земельному кадастрі України є відкрити та опубліковані в мережі Інтернет.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ДП «Антонов» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано, прийнято в цій частині нову постанову.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1200 га. за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасовано його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 вищевказану земельну ділянку.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Витребувано на користь ДП «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ДП «Антонов» судовий збір у сумі 14 241,17 грн з кожної.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою апеляційного суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою (а.с. 1-21 том 5).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у частині вирішення позовних вимог ДП «Антонов» до ОСОБА_1 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року залишено без змін.

За змістом постанови Верховного Суду від 29 вересня 2021 року чітко вбачається, що судове рішення скасовано виключно у частині позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки інші відповідачі судове рішення не оскаржували, зазначивши про це у мотивувальній частині постанови.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Державного підприємства «АНТОНОВ» задоволено.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано, прийнято в цій частині нову постанову.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га. за адресою: АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року 9 сесії 5 скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувано його державну реєстрацію, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведеної 17 червня 2016 року за ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , витребувано на користь Державного підприємства «АНТОНОВ» з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0197, площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У грудні 2021 року адвокат Фадєєв А.Є., який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року у справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 1-41 том 7).

Постановою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року в частині вирішення позовних вимог державного підприємства «Антонов» до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ДП "Антонов" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірні земельні ділянки були передані із державної власності постійного користування ДП «Антонов» у порушення вимог закону, без волі державного підприємства, а тому рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передачі: ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_3 у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4»; є незаконним.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка вибула із володіння позивача не з вини фізичних осіб - відповідачів у справі, а у зв`язку із вчиненням порушення з боку органу місцевого самоврядування, у результаті чого витребування земельних ділянок із власності відповідачів на користь позивача та інші похідні вимоги матимуть непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння своїм майном.

Однак такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.

Передавши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції касаційний суд зазначив наступне.

Встановлено, що ДП «Антонов» згідно з державним актом на право постійного користування землею серія І-КВ № 003284, виданим 23 серпня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001 року № 1-1, надано у постійне користування 88,22 га землі, у тому числі земельна ділянка, площею 5,0 га, у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Віто-Поштової сільської ради від 08 листопада 2005 року затверджено місце розташування та надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки у садівницькому товаристві «Круглик-4» за рахунок земель підсобного господарства « Круглик » позивача, площею 6,5524 га, в оренду на 49 років під розміщення цього садівницького товариства, яке розташовано в с. Віта-Поштова, за рахунок земель підсобного господарства « Круглик ».

Рішенням Віто-Поштової сільської ради від 21 березня 2006 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду загальною площею 6,5524 га під розширення території садівницького товариства «Круглик-4» та вилучено земельну ділянку загальною площею 6,5524 га (рілля), з них: 5,0 га - з постійного землекористування підсобного господарства «Круглик» згідно з державним актом на право постійного користування землею від 23 серпня 2001 року за № 462 та 1,15524 га - із земель запасу Віто-Поштової сільської ради.

Рішенням Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 січня 2007 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам садівницького товариства «Круглик-4», у тому числі: ОСОБА_1 - у власність земельну ділянку, площею 0,1200 га, для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_2 - у власність земельну ділянку, площею 0,0600 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4»; ОСОБА_3 - у власність земельну ділянку, площею 0,1000 га, для ведення садівництва в садівничому товаристві «Круглик-4».

Рішенням Господарського суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі № 19/034-109 (залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22 липня 2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 18 листопада 2009 року) визнано недійсним рішення від 08 листопада 2005 року та частково недійсним рішення від 21 березня 2006 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 6,5524 га, з них 5,0 га з постійного землекористування ДП «АНТК ім. О.К. Антонова».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2011 року у справі № 2-а-1548/2011 року (залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року) визнано незаконним та скасовано рішення Віто-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року.

ДП «Антонов» звернулося до суду із вказаним позовом у жовтні 2017 року.

Відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив проти позову та заяву про застосування наслідків спливу позовної давності та відмови у вимогах позову.

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності та відмови у вимогах позову.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності та відмови у вимогах позову.

Згідно частин 1,2 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

У частині третій статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, що рішення ради від 18 січня 2007 року оскаржувалось позивачем у 2011 році, у той час, коли вже існувало рішення ради від 30 січня 2007 року, суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.1 ст. 267 ЦК України).

ОСОБА_1 обгрунтовуючи доводи щодо застосування строків позовної давності зазначала, що позивачу було відомо про існування оспорюваного рішення сільради від 30.08.2007 року ще під час розгляду справи у 2011 році, однак вищенаведені доводи відповідача спростовуються змістом судових рішень, прийнятих судами за позовом ДП «Антонов», копії яких наявні в матеріалах справи, в яких не міститься жодного посилання на рішення Віто-Поштової сільської ради від 30.08.2007 року, яке є предметом оскарження в даній справі.

ОСОБА_1 також зазначала, що суд не дослідив належним чином чи міг Позивач дізнатись про порушення свого цивільного права заявником та в якості обґрунтування цього висновку посилається на зміст постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.07.2011р. по справі №2-а-1548/2011 року та цитує наступні положення з цього рішення суду: «однак, як стало відомо ДП «АНТОНОВ», в процесі виконання вказаного судового рішення восени 2010 року Віто-Поштова сільська рада рішенням 6 сесії 5 скликання від 18 січня 2007 року надала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, які розташовані в с.Віто-Поштова, с/т «Круглик- 4» (згідно додатку) загальною площею 1,0512 га для ведення садівництва»; «при винесені рішення від 18 січня 2007 року щодо надання згоди на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок 11 членам Громадської організації «Садівницьке товариство «Круглик-4» Віто-Поштова сільська рада не отримувала жодної відмови ДП «АНТОНОВ» від права користування земельною ділянкою, по сьогоднішній день державний акт на право постійного користування земельною ділянкою є чинним і жодним органом не скасований».

Далі суд вказує, що рішення 6 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 18 січня 2007 року містить додаток, у якому серед 11 фізичних осіб перераховані, зокрема відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_3. та ОСОБА_2 , як особи, яким передаються у власність земельні ділянки для ведення садівництва.

Проте вищевказані обставини та документи не містять підтвердження обізнаності позивача про факт порушення його цивільного права з огляду на наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла під час прийняття рішення Віто-Поштової сільської ради від 18.01.2007р.) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідно до ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла під час прийняття рішення Віто-Поштової сільської ради від 18.01.2007р.) відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Враховуючи викладене, положеннями статті 118 ЗК України встановлена процедура одержання громадянами безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, одним з етапів якої є прийняття відповідним органом рішення про надання дозволу на розробку проекту її відведення.

Безпосередньо рішенням Віто-Поштової сільської ради від 18.01.2007р. надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність 11 членам садівницького товариства «Круглик-4» та зобов`язано їх замовити в землевпорядній організації проект відведення земельних ділянок у власність.

При цьому, рішенням Віто-Поштової сільської ради від 18.01.2007р. не вирішувалось питання про передачу у власність земельних ділянок 11 членам садівницького товариства «Круглик-4», у тому числі відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Частинами 8, 9, 10 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін, погоджується певними державними органами та передається на розгляд органу місцевого самоврядування, який приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Таким чином, суб`єктами взаємовідносин під час приватизації земельних ділянок є: громадянин; організація, що має право проводити розробку проекту відведення земельної ділянки; державні органи, які погоджують проект відведення земельної ділянки; орган місцевого самоврядування, а результатом цих взаємовідносин є прийняття акту індивідуальної дії (рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність громадянину).

Враховуючи, що згідно вищевказаних положень Земельного кодексу України позивач не був та не міг бути суб`єктом (стороною) процесу передачі у власність громадян земельних ділянок, тому ані під час судового розгляду справи 2-а-1548/2011 року, ані в подальшому позивачу об`єктивно не було відомо та не могло бути відомо про прийняття Віто-Поштовою сільською радою актів індивідуальної дії щодо передачі спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:002:0189 та :01:002:0196 у власність відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Разом з тим, предметом спору у справі №369/11118/17 є конкретно визначена земельна ділянка з кадастровими номерами :01:002:0189 та :01:002:0196.

Положеннями ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Тому для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення або особу, яка його порушила) моменти.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положеннями ст.202 ЗК України закріплено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

При цьому Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку, зокрема її кадастровий номер, площу, дату державної реєстрації, інформацію про власника земельної ділянки.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 12.07.2016 року, який отримано 12.07.2016р., позивачу стало відомо, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0196 площею 0,1000 га, яка розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Віто-Поштової сільської ради від 30.08.2007р. 9 сесії 5 скликання (а.с. 64 том 2).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 12.07.2016 року, який отримано 12.07.2016р., позивачу стало відомо, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0189 площею 0,0600 га, яка розташована за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі рішення Віто-Поштової сільської ради від 30.08.2007р. 9 сесії 5 скликання (а.с. 225 том 2).

Також з цього Витягу позивачу стало відомо, що 17.06.2016р. Управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області було проведено державну реєстрацію земельних ділянок кадастровий номер :01:002:0196 та :01:002:0189, які на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Тому у позивача не було об`єктивної можливості дізнатися про порушення його права, у тому числі про наявність оскаржуваного рішення Віто-Поштової сільської ради від 30.08.2007р. на підставі якого було зареєстровано право власності на земельні ділянки, а відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 раніше 17.06.2016р., тобто дати державної реєстрації цих земельних ділянок та набуття права власності на їх.

Тобто, саме з 17.06.2016р. після проведення державної реєстрації земельної ділянки, які знаходиться у межах земельної ділянки позивача, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули права власності на неї, а позивач тільки починаючи з І7.06.2016р. міг довідатися про факт порушення свого права та про особу порушника, та саме з цієї дати у позивача виникло право на звернення до суду за захистом порушеного права.

Таким чином, звернення позивача із позовною заявою до суду у жовтні 2017 року було здійснено у межах строку, встановленого статтею 257 ЦК України.

Щодо посилання на постанову від 19.02.2009р. про відмову в порушенні кримінальної справи, а також на лист за підписом ОСОБА_7 про погодження проекту землеустрою, то вони за своїм змістом не містять підтвердження обізнаності Позивача про факт порушення його цивільного права щодо спірних земельних ділянок кадастровий номер :01:002:0196 та :01:002:0189 з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Київської області від 30.03.2009р. по справі №19/034- 09, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 22.07.2009р. по справі №19/034-09 та постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2009р. по справі №19/034-09 визнано незаконним рішення Віто-Поштової ради про вилучення із постійного користування земельної ділянки площею 5 га, а також встановлено, що підписання листа заступником генерального директора по комплектації Державного підприємства «Авіаційний науково-технічний комплекс ім. O.K. Антонова» ОСОБА_7 суперечить вимогам п.6.3 Статуту ДП «АНТК ім. O.K. Антонова», оскільки виключно до повноважень генерального конструктора віднесено вирішення питань діяльності підприємства, у тому числі надання згоди на вилучення земельної ділянки. Більш того, посадова інструкція заступника генерального директора по комплектації надавала йому право представляти підприємство лише з питань матеріально-технічного та транспортного забезпечення та до його повноважень не було віднесено вирішення питань вилучення земельних ділянок.

Враховуючи, що звернення позивача до правоохоронних органів стосувалося виключно перевірки законності дій заступника генерального директора по комплектації ОСОБА_7 щодо погодження вилучення земельної ділянки площею 5,0 га та не стосувалось перевірки законності отримання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,0600 га кадастрові номери :01:002:0196 та :01:002:0189, тому зі змісту постанови від 19.02.2009р. про відмову в порушенні кримінальної справи позивач не міг довідатись про факт порушення свого права (передача у власність земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,0600 га кадастрові номери :01:002:0196 та :01:002:0189) та про особу порушника ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).

Таким чином, зміст постанови від 19.02.2009р. про відмову в порушенні кримінальної справи та зміст листа АНТК Антонов від 13.03.2006р. №46/1194 не містить будь-якої інформації про факт та правові підстави набуття права власності відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на земельні ділянки кадастровий номер :01:002:0196 та :01:002:0189, а тому із зазначених документів позивачу не було відомо та не могло бути відомо про порушення свого права на користування земельною ділянкою.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що про порушення відповідачами прав позивача щодо спірних земельних ділянок, останьому стало відомо 10.05.2016 року зі службової записки відокремленого структурного підрозділу Філії «Антонов-Агро».

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що у позивача не було об`єктивної можливості дізнатися про порушення свого права - про наявність рішення Віто-Поштової сільської ради від 30.08.2007 року, на підставі якого було зареєстровано право власності на земельну ділянку за відповідачами, раніше отримання службової записки Філії «Антонов-Агро», а тому перебіг позовної давності щодо оскарження дій відповідачів для ДП «Антонов» у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України розпочався саме з 10 травня 2016 року.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду у жовтні 2017 року, строк позовної давності ним, всупереч доводів ОСОБА_1 , не пропущено.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельних ділянок від ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ДП «Антонов» є постійним користувачем земельної ділянки площею 88,22 га, у тому числі земельної ділянки площею 5,0 га у с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, згідно державного акту на право постійного користування землею серія І-КВ №003284, виданого 23 серпня 2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Віто-Поштової сільської ради народних депутатів від 26 січня 2001р. №1-1.

Судом встановлено, що рішення Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року 9 сесії 5 скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність земельних ділянок для ведення садівництва в садівницькому товаристві «Круглик-4», є незаконним та дійшов правильного висновку про його скасування.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється у передбачений законом спосіб.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває прав власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (стаття 330 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках(частина третя статті 388 ЦК України).

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовуються як підстава позову про витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка вибула із володіння її власника (користувача) поза його волею на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке в судовому порядку скасоване, відтак, позивач має право витребувати спірну земельну ділянку від добросовісних набувачів - ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на підставі статті 388 ЦК України.

Суд апеляційної скарги не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо застосування до даних правовідносин частини 1 статті 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, положень першого протоколу до Конвенції, статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та посилання на висновки ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства», «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Федоренко проти України» щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства та особи, оскільки судом встановлено що відповідачі, будучи обізнаними про судові справи щодо спірних земельних ділянок, користувалися ними періодично для засадження городу, будь-яких будівль на зазначених земельних ділянках не споруджували, а тому, вважати, що у даному випадку має місце непропорційне втручання у право відповідачів на мирне володіння своїм майном, підстав не має.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ДП «Антонов» щодо витребування спірних земельних ділянок та визнання недійсним державного акту на право власності ОСОБА_9 та ОСОБА_2 на зазначені земельні ділянку, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог відносно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового судового рішення про задоволення зазначених вимог.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Антонов" задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Державного підприємтсва "Антонов" до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року за ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати на користь Державного підприємства «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0189, площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1, виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення 9 сесії 5 скликання Віто-Поштової сільської ради від 30 серпня 2007 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність членам с/т «Круглик-4» та скасувати його державну реєстрацію.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати

державну реєстрацію земельної ділянки, проведену 17 червня 2016 року

за ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати на користь Державного підприємства «Антонов» із незаконного володіння ОСОБА_3 земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0196, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «02» червня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник