Справа № 404/4312/23
Номер провадження 2-з/404/27/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в склад і: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи та фіксування судового засідання заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в порядку статтей 149, 150, 152 Цивільного процесуального кодексу України, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх. № 19977 від 31.05.2023 року) шляхом заборони відчуження приміщення квартири АДРЕСА_2 та заборонення іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Заява мотивована тим, що квартири АДРЕСА_2 у 2010 році була придбана заявницею та її чоловіком за спільний сімейний бюджет для їхньої доньки ОСОБА_2 та нотаріально оформили на останню право власності договором купівлі-продажу № 1990 від 30.10.2010 року. Головною умовою придбання зазначеного майна перед донькою було те, що остання не має право здійснювати відчуження спірної квартири без згоди заявниці та її чоловіка. 30.10.2010 року ОСОБА_2 власноручно написала розписку змістом якої висвітлила обставини та умови придбання квартири, а також донька зазначила про борг за придбання квартири перед батьками на суму 250000,00 грн. Як зазначає заявниця, після смерті свого чоловіка її донька не збирається повертати гроші за придбання квартири, наразі ніде не працює, накопичує борги за житлово-комунальні послуги. В подальшому їй стало відомо, що ОСОБА_2 розмістила в мережі інтренет оголошення про продаж вищевказаної квартири. А отже оскільки на данний час будь-які обмеження у розпорядженні зазначеною квартирою відсутні, є обгрунтовані підстави вважати, що спірне майно може бути відчужено до вирішення спору по суті, а тому можливе судове рішення на користь позивача втратить свою ефективність.

Згідно частин першої та другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені у статті 150 Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема, за пунктом 1 та 2 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; а також забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (частина перша статті 153 Цивільного процесуального кодексу України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» роз`яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на можливість відчуження ОСОБА_2 вказаного в заяві майна. Разом з тим, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, при цьому, позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві. Більш того, з поданої заяви не можливо встановити предмет позову, не зазначено, чи має намір заявниця подавати позовну заяву та який спосіб захисту прав та інтересів позивач має намір просити визначити в рішенні суду.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником, оцінено подані докази і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Заявником не надано доказів можливої реалізації спірної майна чи здійснення підготовчих дій до його реалізації щодо необхідності затосуванння такого заходу як накладення арешту, не зазначено майбутній предмет позову, про забезпечення якого просить заявник, та і взагалі не вказано чи має остання намір звертатись до суду за захистом порушенного права, і в чому саме полягає таке порушення.

Таким чином, всупереч цивільно-процесуальних норм, що регулюють питання забезпечення позову позивачем, не надано доказів на обґрунтовання обставин вказаних в заяві, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 154 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про забезпечення позову до подання позовної заяви, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 05.06.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка