У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 Справа №607/8106/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Кужель К.С., представника відповідача Гриб. О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ТАС», товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» про відшкодування шкоди завданої ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ТАС», товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» про відшкодування шкоди завданої ДТП.

26 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна», в інтересах якої діє представник Гриб О.В., подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen Golf VI-1,6 TDi, 20121 р.в., номер кузова НОМЕР_1 та заборони вчинення будь-яких дій щодо вказаного автомобіля.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що шкода, яка була завдана автомобілю позивача, складає повну ринкову вартість автомобіля, що означає тотальне або конструктивне знищення автомобіля. ОСОБА_1 відчужив його транспортний засіб Volkswagen Golf VI-1,6 TDi, д.н.з. НОМЕР_2 , та вказаний автомобіль зареєстрований у ТСЦ № 6841 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області за громадянином ОСОБА_2 . Враховуючи існування можливості подальшого відчуження вказаного автомобіля, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Гриб О.В. заяву про забезпечення позову підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити.

Суд, заслухавши представника заявника, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому, право на подання заяви про забезпечення позову пов`язано з учасниками справи, а не лише з позивачем.

Таким чином, із заявою про забезпечення позову право звернутися має позивач, відповідач та третя особа, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, необхідне дотримання балансу між інтересами відповідача, який ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову та позивача, щодо якого такі заходи застосовано. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020, справа №161/9156/15-ц.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань відповідача вбачається, що предмет позову по даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Volkswagen Golf VI-1,6 TDi, 20121 р.в., номер кузова НОМЕР_1 та заборони вчинення будь-яких дій щодо вказаного автомобіля, відповідачем не обґрунтовано необхідності забезпечення позову.

Доводи відповідача у заяві про забезпечення позову на те, що існує ризик подальшого відчуження автомобіля, у зв`язку з чим просить накласти на нього арешт, суд вважає безпідставними, оскільки відсутнє будь-яке обґрунтування щодо того яким чином це впливає на права та інтереси відповідача ТОВ «РІКОЕ УКРАЇНА».

Суд також вважає необґрунтованими посилання представника відповідача як на підставу забезпечення позову, на те, що згідно п. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», право на залишки транспортного засобу отримує страховик або моторно-транспортне страхове бюро України, оскільки вищевказаною нормою Закону лише передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, відчуження автомобіля позивачем, який є потерпілим у ДТП, жодним чином не впливає на права та інтереси відповідача ТОВ «РІКОЕ УКРАЇНА», яке є відповідальним за шкоду, заподіяну його працівником.

Таким чином, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить відповідач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що подана представником відповідача заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ТАС», товариства з обмеженою відповідальністю «Рікое Україна» про відшкодування шкоди завданої ДТП.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали виготовлено 02 червня 2023 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк