_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/547/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якому просить встановити факт самостійного виховання, перебування на утриманні та постійного проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 9051, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 13.10.2012 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції), який проживає окремо від матері ОСОБА_2 , самостійно виховується батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає з батьком і перебуває на його утриманні

Заявник зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10.05.2018 р. по справі № 523/4532/18 шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2018 р. у справі № 523/17573/16-ц було визначено місце проживання дітей із матір`ю та визначений спосіб участі батька у вихованні малолітніх дітей.

Починаючи з 10.05.2018 р., за ініціативою заінтересованої сторони, ОСОБА_3 , проживає разом зі своїм батьком, де йому забезпечені належні умови для проживання, облаштована окрема дитяча кімната з усім необхідним для належного розвитку дитини. З часу проживання ОСОБА_5 зі своїм батьком, мати участі у вихованні та утриманні не приймає. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 р. по справі 523/6471/19 змінено місце проживання ОСОБА_3 , яке було визначено рішенням від 21.02.2018 р , визначено місце проживання дитини з батьком.

Вказаним вище рішенням суду було встановлено, що малолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час ухвалення рішення у справі № 523/6471/19, зареєстрований та проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з моменту проживання дитини з батьком, а саме з 10.05.2018 р., не цікавиться життям та потребами свого сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Син перебуває на повному утриманні батька. Батько дитини створив умови для проживання, виховання та розвитку дитини.

У матеріалах справи № 523/6471/19 також був наявний висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації від 10.07.2020 р. № 1022/01-11 щодо доцільності проживання старшого сина з батьком.

Молодший син ОСОБА_6 проживає із матір`ю.

Таким чином, син Заявника, ОСОБА_7 , проживає разом із своїм батьком, який самостійно займається його вихованням та утриманням.

Зазначені вище факти, окрім рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 р. у справі № 523/6471/19, підтверджуються наступним.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 5-А класу Одеського ліцею № 89, що видана 19.10.2023 р. за підписами директора та класного керівника ліцею, батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу щодо виховання сина. Учень завжди охайний, доглянутий. Батько регулярно спілкується з класним керівником та вчителями, які навчають сина. Реагує на зауваження, цікавиться шкільним життям дитини. Мати ОСОБА_2 не підтримує жодного контакту з класним керівником та вчителями ліцею. Не виходить на зв`язок, не цікавиться шкільним життям учня. До ліцею ОСОБА_8 приводить та забирає батько ОСОБА_1 .

Згідно довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Академіка Корольова 112/2" № 32 від 19.10.2023 р., заявник, разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 10.05.2018 р., та по день видачі цієї довідки включно, проживають у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідно до Акту про фактичне проживання та участь батька у вихованні дитини від 16.10.2023 р., який складений сусідами по будинку, за участі бабусі ОСОБА_5 , встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 , проживає заявник зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У малолітнього ОСОБА_3 наявна своя кімната, яка комфортна для проживання. Батько ОСОБА_1 утримує та доглядає свого сина (водить та забирає зі школи, проводить вільний час зі своїм сином, купує речі, іграшки та продукти, тощо).

Згідно даних Витягу з реєстру Одеської територіальної громади № 2023/008554837 від 21.10.2023 р. адреса місця проживання ОСОБА_5 вказана наступна: АДРЕСА_1 . (витяг сформовано на підставі заяви законного представника, яким значиться батько ОСОБА_9 ).

У відповідності до паспортних даних заявника, останній також зареєстрований за тією ж самою адресою, що і його син, ОСОБА_3 .

Враховуючі зазначені вище обставини та факти ОСОБА_10 , спільна дитина сторін, фактично знаходиться на повному утриманні Заявника, проживає разом з ним, батько постійно сплачує витрати по вихованню сина, витрати на лікування, витрати на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, а також всі інші витрати на проживання своєї дитини.

ОСОБА_1 вважає за необхідним встановити факт самостійного виховання, перебування на утриманні та постійного проживання неповнолітньої дитини (старшого сина ОСОБА_5 ) разом з ним, як батьком, окремо від матері ОСОБА_2 .

Встановлення даного юридичного факту необхідно Заявнику для отримання права на отримання пільг, в тому числі отримання виплат на утримання дитини, а також захисту прав та інтересів дитини.

На думку ОСОБА_1 зазначений вище юридичний факт повинен бути встановлений судом. Вважає, що в інший спосіб даний факт встановити не можливо, оскільки чинне законодавство України не містить чіткого визначення поняття «утримання дитини» та переліку документів, які би підтверджували факт такого утримання, так, як і нормативні документи не містять такого переліку документів, які би підтверджували факт утримання дітей особою (батьком). ОСОБА_1 вважає, що факт самостійного виховання, перебування на його утриманні, та проживання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає окремо від матері ОСОБА_2 , має юридичне значення, оскільки даний факт впливає на отримання заявником права на отримання пільг, в тому числі отримання виплат на утримання дитини, а також захисту прав та інтересів дитини.

Заявник та представник заявник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви.

Заінтересована особа та представник заінтересованої особи у судовому засіданні не визнали вимоги заяви, просили відмовити в їх задоволенні. Пояснили, що ОСОБА_2 цікавиться життям старшого сина, навідує його, підтримує матеріально; тому не може йти мова про самостійне виховання дитини ОСОБА_11 батьком. Крім того, вважають непереконливими доводи заявника щодо потреби у встановленні таких фактів з метою захисту прав та інтересів дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2011 року. Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10.05.2018 р. по справі № 523/4532/18 шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 21.02.2018 р. у справі № 523/17573/16-ц було визначено місце проживання дітей із матір`ю та визначений спосіб участі батька у вихованні малолітніх дітей.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2020 р. по справі 523/6471/19 змінено місце проживання ОСОБА_3 , яке було визначено рішенням від 21.02.2018 р , визначено місце проживання дитини з батьком.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів що мають юридичне значення, а зокрема: перебування фізичної особи на утриманні.

Частина 2 ст. 315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За наведених обставин суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315 ч.1 п.2, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання, перебування на утриманні та постійного проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає окремо від матері ОСОБА_2 і самостійно виховується батьком ОСОБА_1 , проживає разом з батьком і перебуває на його утриманні.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 02.12.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.