КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 537/1744/22
Провадження № 2/534/950/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Хвіст Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем, яка в даний час має намір покращити їх житлові умови, крім того з ініціативи позивача має намір подорожувати, а також у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України існує необхідність у використанні переваг юридичного механізму визначення місця проживання одного із батьків. Посилаючись на те, що нею створені всі належні умови для проживання та розвитку доньки, просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 разом з нею.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_5 не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої просить позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява відповідно до якої позов визнає повністю та просить розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не прибув, направив до суду висновок щодо про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, розглядає справу за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2014 р., який було розірвано 21.12.2016 відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва (а.с.22,24).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка створила належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку малолітньої дитини, відповідно до акту обстеження умов проживання (а.с.27).

Відповідно до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи всі обставини справи, зокрема, вік та стан здоров?я дитини, ставлення батьків до виконання батьківських обов?язків, а також заяву батька дитини, дослідивши надані сторонами докази, керуючись чинним законодавством України, заслухавши думку членів комісії з питань захисту прав дитини від 16 травня 2023 року, та діючи в інтересах малолітньої дитини, Печерська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ії матір?ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За приписами ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Положеннями частин 1,2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Суд наголошує, що за відсутності рішення суду про визначення місця проживання малолітньої дитини, зокрема з позивачем, оскільки інших позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини у цьому цивільному провадженні не розглядалося, виникне правова невизначеність у контексті приписів ч.4 ст.29 ЦК України за якими місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, зокрема є місце проживання одного з її батьків, з ким вона проживає.

Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що у даному випадку пріоритети повинні надаватися як найкращому забезпеченню інтересів дитини, з урахуванням положень Закону України «Про охорону дитинства» та статті 3 Конвенції про права дитини.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

При цьому, визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини ОСОБА_2 не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно неї та участі у її вихованні.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.4, 12, 13, 81, 82, 89, 200, 247, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.19, 141,160,161 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості, що не оголошуються:

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повне ім`я відповідачів: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 ,

Третя особа - служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації м. Київ, вул. Михайла Омеляновича Павленка, 15,

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 01.06.2023