Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/4028/2023 Справа № 641/7556/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дерев`янченка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Товстолужська Оксана Володимирівна про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Зі змісту пред`явленого позову вбачається, що він також містить вимогу про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , тобто заявлено вимогу майнового характеру, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Крім зазначеного, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в ухвалі від 04 березня 2019 року у праві №923/441/18 зробив висновок, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, а тому позивачці на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-ІІІ звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Всупереч зазначеного, позовна заява не містить звіт про оцінку майна, як це визначено вимогами закону, а позивач сплатила судовий збір лише за вимогу про розірвання договору довічного утримання, як вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі. Положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 гривень.

Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За вказаних обставин, позивачу належить надати суду докази на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити від неї у встановлених законом порядку і розмірі судовий збір з урахуванням суми сплаченого судового збору за цю вимогу та надати суду докази такої сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст.175,177,185,260,261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дерев`янченка Ярослава Юрійовича до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Товстолужська Оксана Володимирівна про розірвання договору довічного утримання залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви протягом 7 (семи) днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Зелінська