Справа № 522/3875/23
Провадження №2/522/3251/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Янчевій К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 14.10.2017 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеський області, актовий запис № 1903, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що спільне життя позивача з відповідачем фактично припинене, а подальше збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не ведеться.

Від шлюбу у позивача з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Спору з приводу проживання дитини немає, позивач просила залишити доньку проживати разом з нею.

Спору з приводу поділу спільного майна на час звернення до суду між подружжям немає.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 29 травня 2023 року.

У судове засідання 29 травня 2023 року сторони не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 жовтня 2017 року укладений шлюб, зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеський області, актовий запис № 1903, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у позивача з відповідачем народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Спору з приводу проживання дитини немає, позивач просила залишити доньку проживати разом з нею.

Подружнє життя у сторін не склалось. Подружжя разом не проживає, спільне господарство між позивачем та відповідачем не ведеться.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Стосовно позовної вимоги про залишення доньки проживати разом з матір?ю, суд приходить до наступного.

Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

У даній справі, позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини не заявлялись і судом не розглядались.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати малолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18,від 09 липня 2021 року по справі № 607/10879/20.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14.10.2017 року Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеський області, актовий запис № 1903.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Залишити дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживати разом з матір?ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) для поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя: Ю.Б. Свячена