КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3418/22 Головуючий у І інстанції Луценко О.М.
Провадження №22-ц/824/9952/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

31 травня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Писаної Т.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 направив на електронну пошту Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

12 травня 2023 року Київський апеляційний суд надіслав запит до суду першої інстанції про витребування справи №756/3418/22.

30 травня 2023 року до апеляційного суду надійшли матеріали справи №756/3418/22.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню апелянту виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України, апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Згідно вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно із положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Пунктами14 та16 пункту 1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 визначено, що електронний документ - це оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис - це електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис (п. 12, 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).

Наведені норми закону дають підстави зробити висновок про те, що електронний підпис прирівнюється до власноручного підпису та використовується фізичними особами для ідентифікації особи, яка підписувала документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 засобами електронного поштового зв`язку та отримана судом апеляційної інстанції 11 травня 2023 року.

Вказана апеляційна скарга не підписана відповідачем з використанням електронного цифрового підпису у відповідності до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та направлена на електронну поштову адресу Київського апеляційного суду без ідентифікації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до положень п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, суд вважає, що подана відповідачем апеляційна скарга, шляхом направлення її до суду через засоби електронного поштового зв`язку не може вважатися підписаною та не має юридичної сили, оскільки не містить позначки ЕЦП відповідача, тому така апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та підлягає поверненню апелянту відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

При цьому суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону апелянт не позбавлена права повторно подати до суду апеляційну скаргу на рішення суду, оформлену відповідно до вимог ст.356 ЦК України.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на непрацездатного члена подружжя повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2023 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.О. Писана