Номер провадження: 22-ц/813/3300/23
Справа № 523/1371/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Власенко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК», третя особа на стороні позивача: Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору, про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, мотивуючи це тим, що 25.03.2019 року його було призначено на посаду керуючого відділенням "Лермонтовське" AT «ОТП БАНК». 26.11.2021 року позивача було ознайомлено із наказом AT «ОТП БАНК» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №04/21-06К від 25 листопада 2021 року. Згідно із наказом, позивачу було оголошено догану за виявлений проступок 26.08.2021 року за відсутність належного контролю за діями підлеглих, порушення вимог 2.14 п. 2.15 посадової інструкції №Т-1183. Підставою вказано: службова записка директора Департаменту інформаційної та банківської безпеки ОСОБА_2 від 02.11.2021 року, службова записка директора Південної регіональної дирекції Серебрякової О.Ю. від 11.11.2021 року, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 09.11.2021 року. Позивач у повному обсязі не погоджується із вказаним наказом відповідача, вважає його незаконним і такими, що підлягає скасуванню у повному обсязі, оскільки в його діях були відсутні порушення трудової дисципліни. Як зазначив позивач в своєму позові, 26.08.2021 року провідним експертом з продажу продуктів роздрібного бізнесу Відділення ОСОБА_3 було видано кредит ОСОБА_4 на суму 40 477 грн. 15 коп., і нібито були допущені порушення, а саме: не проведено належну ідентифікацію особи яка пред`явила паспорт на ім`я ОСОБА_5 , а також не виконала обов`язкову перевірку оригіналу документа. При цьому, винним на думку відповідача, у цьому є керуючий відділенням, тобто позивач. Однак автентичність документів, як зазначає позивач, наданих клієнтами для отримання POS-кредитів, перевіряє відповідальний виконавець. В обов`язки керуючого відділенням такий контроль не входить.

Погоджувати оформлення POS-кредиту або інформувати керуючого відповідальні виконавці не зобов`язані. Рішення про оформлення і видачу POS-кредиту вони приймають самостійно. Тому контроль за даними операціями з боку керуючого відділенням проводитися не може.

Окрім того, згідно з ч.2 ст. 252 КЗпП, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Всупереч вказаним нормам відповідачем не було направлено на адресу Профспілки подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності для отримання на те згоди.

Також, відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Як вбачається з повідомлення ОСОБА_6 , порушення, за яке накладено стягнення на позивача, вчинено ОСОБА_3 26.08.2021 року, а дисциплінарне стягнення на позивача накладено 25.11.2021, тобто за межами місячного строку, визначеного ч. 1 ст. 148 КЗпП строку.

Враховуючи зазначене в позовній заяві, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «ОТП БАНК» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №04/21- 06К від 25 листопада 2021 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства «ОТП БАНК» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №04/21-06К від 25 листопада 2021 року. Стягнуто з Акціонерного товариства «ОТП БАНК» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати - судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позивачу відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Будучи в розумінні ст. ст. 128, 130 ЦПК України належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 30.05.2023 року на 14:30 годину, позивач та третя особа до суду не з`явились, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Будучи присутнім на судовому засіданні, представник відповідача АТ «ОТП Банк» Яшин О.С. не заперечував щодо розгляду справи за тією явкою, яка відбулася.

Оскільки поважність причин відсутності на судовому засіданні позивача та третьої особи не встановлена, і в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи, підстав для відкладення судового засідання не має, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

Відповідно до ч.2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.І п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов, визнаючи незаконним та скасовуючи наказ Акціонерного товариства «ОТП БАНК» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №04/21-06К від 25 листопада 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що роботодавець застосовував дисциплінарне стягнення у вигляді догани за недоведеності вини позивача у порушенні ним вимог 2.14 п. 2.15 посадової інструкції №Т-1183 щодо відсутності з його боку належного контролю за діями підлеглих. В свою чергу роботодавець не довів законність виданого ним наказу про накладення на працівника дисциплінарного стягнення.

Крім того, всупереч ч.2 ст. 252 КЗпП, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» відповідачем не було направлено на адресу Профспілки подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності для отримання на те згоди.

Колегія суддів в цілому погоджується з остаточним висновком районного суду.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається, що:

-відповідно до Наказу Акціонерного товариства «ОТП БАНК» «Про призначення ОСОБА_1 » №673/19-01К від 25.03.2019 ОСОБА_1 , призначено на посаду Керуючого Відділенням "Лермонтовське" АТ «ОТП БАНК» (а.с. 15);

-26.11.2021 року позивача було ознайомлено із Наказом АТ «ОТП БАНК» «Про застосування дисциплінарного стягнення» №04/21-06К від 25 листопада 2021 року. Згідно із Наказом, позивачу було оголошено догану за виявлений проступок 26.08.2021 року за відсутність належного контролю за діями підлеглих, порушення вимог 2.14 п. 2.15 посадової інструкції №Т-1183 (а.с. 16);

-підставою вказано: службова записка директора Департаменту інформаційної та банківської безпеки ОСОБА_2 від. 02.11.2021 року, службова записка в.о. директора Південної регіональної дирекції Серебрякової О.Ю. від 11.11.2021, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 09.11.2021 року;

-з пояснювальної записки ОСОБА_1 від. 09.11.2021 року вбачається, що 26.08.2021 провідним експертом з продажу продуктів роздрібного бізнесу Відділення ОСОБА_3 було видано кредит ОСОБА_4 на суму 40477 грн. 15 коп. і нібито були допущені порушення, а саме: не проведено належну ідентифікацію особи яка пред`явила паспорт на ім`я ОСОБА_7 , а також не виконала обов`язкову перевірку оригіналу документа. Про оформлення даного кредиту ОСОБА_3 позивачеві не було відомо до проведення заходів службою безпеки Банку Автентичність документів, наданих клієнтами для отримання РОS-кредитів, перевіряє відповідальний виконавець. В обов`язки керуючого відділенням такий контроль не входить. Погоджувати оформлення РОS-кредиту або інформувати керуючого відповідальні виконавці не зобов`язані. Рішення про оформлення і видачу РОS-кредиту вони приймають самостійно. Тому контроль за даними операціями з боку керуючого відділенням проводитися не може. Позивачем неодноразово проводилися інструктажі персоналу з питань перевірки автентичності документів клієнтів. Вказаним письмовим поясненням Позивача не була надана Відповідачем, належна оцінка при оголошенні догани від 26.11.2021 року (а.с. 17,18);

-11.08.2021 Позивач був прийнятий до Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору. Листом №105 від 13.08.2021 Профспілка повідомила роботодавця про це (а.с. 98);

-15.08.2021 Позивача було обрано до складу виборного органу Профспілки - Виконавчого комітету. Листом №107 від 16.08.2021 Відповідача було повідомлено про це та про неприпустимість переслідування працівників з метою примусу до звільнення (а.с. 97).

Колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі 343/1678/19 (провадження № 61-10738св20).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 757/16203/16-ц (провадження № 61-809св17) і застосованого судом апеляційної інстанції у цій справі, дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Аналогічні правові висновки щодо тлумачення та застосування статей 147, 147-1 КЗпП України викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19 липня 2022 року у справі № 608/715/21 (провадження № 61- 3029св22), від 30 березня 2022 року у справі № 530/1450/19 (провадження № 61-9969св21), від 17 лютого 2022 року у справі № 171/131/20 (провадження № 61-3366св21).

Відповідно до пункту 2.14 Посадової інструкції, керуючий відділення: організовує процес проведення ідентифікації клієнтів та осіб, які діють від їх імені, відповідно до Програми ідентифікації та вивчення фізичних осіб і фізичних осіб - підприємців - клієнтів AT «ОТП Банк», Програми ідентифікації та вивчення юридичних осіб - клієнтів AT «ОТП Банк», Програми оцінки та управління ризиками легалізації (відмивання) кримінальних доходів/ фінансування тероризму AT «ОТП Банк», Положення про порядок проведення щоквартального аналізу операцій клієнтів AT «ОТП Банк» щодо відповідності їх фінансовому стану та суті діяльності. Виявлення та надання інформації, а також здійснення контролю за своєчасним виявленням та наданням інформації Відповідальному працівнику Банку та Відділу фінансового моніторингу та контролю за дотриманням регулятивних вимог про фінансові операції, що підлягають фінансовому моніторингу або стосовно яких є достатні підстави підозрювати, що вони пов`язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму, відповідно до Правил здійснення фінансового моніторингу співробітниками AT «ОТП Банк» та Програм здійснення фінансового моніторингу за певними напрямками.

Відповідно до пунктів 5.2-5.7 «Процедури дій співробітників фронт-офісу в процесі узгодження та супроводження видачі споживчих кредитів готівкою (LY-08)», затвердженої Службовим розпорядженням №149 від 31.03.2021, Члена Правління ОСОБА_8 , ідентифікацію клієнтів проводить Retall- менеджер (агент), тобто уповноважена особа кредитора, яка є співробітником підрозділу продажу банківських продуктів приватним клієнтам, наділена відповідними повноваженнями та здійснює ідентифікацію Клієнта, перевірку його документів тощо.

Пункт 2.15 Посадової інструкції регламентує, що керівник відділення здійснює загальне керівництво відділенням. Зокрема забезпечує впровадження кадрової політики з дотриманням КЗпП України, відповідає за підбір персоналу до відділення, створення професійної команди співробітників відділення, забезпечення її ефективної та злагодженої роботи, забезпечує працівників актуальною інформацію стосовно специфіки і направленості діяльності, розпоряджень та рішень керівництва, контролює дотримання внутрішніх процедур, положень та інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк» підлеглими.

Отже, керуючий відділенням не бере безпосередньої участі в ідентифікації клієнтів при видачі кредиту, а організовує процес проведення ідентифікації клієнтів та осіб, які діють від їх імені, зокрема відповідно до Програми ідентифікації та вивчення фізичних осіб і фізичних осіб - підприємців - клієнтів АТ «ОТП Банк», а також забезпечує працівників актуальною інформацією стосовно специфіки і направленості діяльності, розпоряджень та рішень керівництва, контролює дотримання внутрішніх процедур, положень та інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк» підлеглими.

Зі змісту наказу від 25.11.2021 вбачається, що керуючому відділенням «Лермонтовське» ОСОБА_1 оголошено догану за відсутність належного контролю за діями підлеглих. Підстава: службова записка директора Департаменту інформаційної та банківської безпеки ОСОБА_2 від 02.11.2021 року, службова записка в.о. директора Південної регіональної дирекції Серебрякової О.Ю. від 11.11.2021 року; пояснювальна записка Левченка від 09.11.2021 року.

Згідно з службовою запискою директора Департаменту інформаційної та банківської безпеки ОСОБА_2 від 02.11.2021 року підтверджено факт оформлення 26.08.2021 року співробітником відділення «Лермонтовське» Бурдейною Оленою POS- кредиту № на ім`я ОСОБА_9 за підробленими документами, що спричинило банку збитки на суму 50 477,15 грн. Інтернет-заявка була попередньо погоджена 19.08.2021 року версифікатором ОСОБА_10 (старший експерт Сектору аналізу заявок фізичних осіб в м. Вінниця). Грошові кошти 50 477,15 грн. на придбання телефону Айфон-12 «Про макс» за неіменною картою були зняті невстановленою особою в банкоматах банків «Ощадбанк» та «Восток», а також використовувалися для отримання 9 кредитів у мікро-фінансових організаціях. Підставою проведення службового розслідування послугувало звернення ОСОБА_11 від 12.10.2021 року, в якому він заперечував отримання ним кредиту 26.08.2021 року. При співставленні паспорту ОСОБА_11 , який звернувся до Банку 12.10.2021 року з копією паспорту ОСОБА_11 на ім`я якого 26.08.2021 року оформлений POS- кредит № на суму 50 477,15 грн. (POS- кредит - 40 477,15 грн. та кредитна карта з лімітом 10 000 грн.) виявлено, що паспорт наданий для оформлення кредиту на ім`я ОСОБА_11 має очевидні ознаки практично повної та ідентичної підробки з вклеюванням 2- фотокарток особи, яка пред`явила підроблений паспорт. Оскільки ОСОБА_12 при оформленні кредиту не перевірила справжність бланку паспорта на ім`я ОСОБА_11 за допомогою спеціального приладу в ультрафіолетовому та інфрачервоному кольорі, отримати на час проведення службової перевірки відповідь щодо оригінальності бланку представленого паспорту на ім`я ОСОБА_11 не виявляється можливим.

Службовою запискою директора Департаменту інформаційної та банківської безпеки ОСОБА_2 від 02.11.2021 року рекомендовано керівництву Бізнес-лінії «Роздрібний бізнес»:

- організувати повторне доведення до всіх співробітників мережі відділень вимоги про правила оформлення POS-кредитів за попередньо схваленими Інтернет-заявками та обов`язковій перевірці документів клієнтів за допомогою спеціального приладу в ультрафіолетовому та інфрачервоному кольорі;

- підвищити ефективність контролю за видачею банківських карт разом з POS- кредитами;

- за допущену службову недбалість і спричинення матеріального збитку Банку розглянути питання про доцільність продовження трудових відносин з старшим експертом з продажу продукту роздрібного бізнесу відділення «Лермонтовське» ОСОБА_3 ;

- за відсутність належного контролю за діями підлеглого співробітника при оформленні споживчого кредиту притягнути до дисциплінарної відповідальності керуючого відділенням «Лермонтовське» ОСОБА_1 ;

- організувати зупинення нарахування процентів за POS- кредитом № та кредитній карті № 185318, а також ініціювати виключення заборгованості за кредитом з роботи колекторів Банку та доступних ресурсів БКІ;

- керівництву Департаменту з контролю за кредитними ризиками роздрібного бізнесу провести аналіз можливих порушень, допущених старшим експертом аналізу заявок фізичних осіб за без заставними кредитами ОСОБА_13 при верифікації POS- кредиту № .

Згідно з пояснювальною запискою керуючого відділенням «Лермонтовське» ОСОБА_1 вбачається, що через неповідомлення йому всіх фактичних обставин, пояснення надані ним за його власним розумінням в контексті поставлених питань, ОСОБА_1 наполягав, що рішення про оформлення POS- кредитів безпосередні виконавці приймають самостійно і погоджувати своє рішення з керуючим відділенням та інформувати його про кожний факт оформлення кредитів не зобов`язані. Зі свого боку він неодноразово проводив інструктаж персоналу з питань перевірки справжності документів.

Згідно з службовою запискою в.о. директора Південної регіональної дирекції Серебрякової О.Ю. від 11.11.2021 року підтверджені обставини встановлені службовим розслідуванням щодо оформлення 26.08.2021 року співробітником відділення «Лермонтовське» Бурдейною Оленою POS- кредиту № на суму 50 477,15 грн. за підробленими документами на ім`я ОСОБА_9 , чим порушено п. 2.12. посадової інструкції № Т-1184 старшого експерта /старшого експерта з продажів продуктів роздрібного бізнесу Сектору/відділу продажів продуктів роздрібного бізнесу/Регіонального відділення/Відділення (здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення, а також уточнення/ обов`язкового уточнення інформації щодо клієнтів та осіб які діють від їх імені) та запропоновано застосувати до ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Також запропоновано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до керуючого відділенням «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк» ОСОБА_1 за відсутність належного контролю за діями підлеглих, недотримання вимог п.п, 2,14., 2,15 посадової інструкції №Т-1183 керуючого відділенням.

Тобто, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани та відсутність належного контролю за діями підлеглих, роботодавець виходив з того, що ОСОБА_1 недотримані вимоги п. 2.14. посадової інструкції №Т-1183 керуючого відділенням, в частині організації процесу проведення ідентифікації клієнтів та осіб, які діють від їх імені, відповідно до програми ідентифікації та п. 2.15. цієї ж посадової інструкції щодо контролю за дотриманням підлеглими внутрішніх вимог, процедур, положень та інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк» підлеглими.

Між тим, посадовою інструкцією не конкретизований зміст поняття «організація процесу проведення ідентифікації клієнтів» та не деталізований механізм (алгоритм) чітко визначених дій керуючого відділенням щодо контролю за дотриманням підлеглими внутрішніх вимог, процедур, положень та інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк».

Надаючи пояснення, ОСОБА_1 зауважив, що він неодноразово проводив інструктаж персоналу з питань перевірки справжності документів серед підлеглих працівників відділення, але рішення про оформлення POS- кредитів, якому передує ідентифікація та верифікація клієнтів та інших осіб, які зокрема звернулися за отриманням кредиту, виконавці приймають самостійно і не зобов`язані погоджувати своє рішення з керуючим відділенням та інформувати його про кожний факт оформлення кредитів.

Про наявність діючої інструкції станом на 26.08.2021 року (інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк»), яка передбачає обов`язок керуючого відділенням ведення документації - журналу проведення інструктажів персоналу відділення «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк» з питань дотримання підлеглими внутрішніх вимог, процедур, положень та інших регулятивних документів АТ «ОТП Банк» та проведення перевірки керуючим відділенням знань підлеглими дотриманням підлеглими внутрішніх вимог, процедур, положень та інших внутрішніх регулятивних документів Банку, а також доказів про ознайомлення позивача з такою інструкцією, роботодавцем не надано та серед доводів апеляційної скарги про існування такої документації не наведено.

Також роботодавцем в апеляційній скарзі не наведено та до апеляційної скарги не додано доказів про аналогічні порушення допущені працівниками даного відділення «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк», які мали місце за час керування даним відділенням позивачем з 25.03.2019 року, про вжиті керівництвом Банку заходи дисциплінарного характеру та заходи на запобігання таких порушень.

Разом з тим позивачем до матеріалів справи додано докази, що відділення «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк» у 2020 року відзначалося грамотою за підписом директора Південної регіональної дирекції Драганюк Д.Д. та начальника Управління роздрібного бізнесу Південної Регіональної Дирекції Серебрякової О.Ю., як найкраще відділення з приросту портфелю пасивів фізичних осіб (а. с. 46).

Отже сам по собі поодинокий випадок порушення одним з працівників відділення трудової дисципліни у вигляді недотримання п. 2.12. посадової інструкції № Т-1184 старшого експерта /старшого експерта з продажів продуктів роздрібного бізнесу Сектору/відділу продажів продуктів роздрібного бізнесу/Регіонального відділення/Відділення (здійснення ідентифікації, верифікації та вивчення, а також уточнення/ обов`язкового уточнення інформації щодо клієнтів та осіб які діють від їх імені) не є безумовним підтвердженням вини керівника у відсутності належного контролю за діями підлеглих.

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що:

-роботодавець застосовував дисциплінарне стягнення у вигляді догани за недоведеності вини позивача у порушенні ним вимог 2.14 п. 2.15 посадової інструкції №Т-1183 щодо відсутності з його боку належного контролю за діями підлеглих;

-роботодавець не довів законність виданого ним наказу про накладення на працівника дисциплінарного стягнення.

Щодо доводів про відсутність необхідності згоди первинної профспілкової організації про накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 43-1 КЗпП України в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин, розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках:

- ліквідації підприємства, установи, організації;

- незадовільного результату випробування, обумовленого при прийнятті на роботу;

- звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за сумісництвом, передбаченими законодавством;

- поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

- звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації;

- звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації;

- звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців згідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян;

- звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна роботодавця, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу;

- призову або мобілізації під час особливого періоду роботодавця - фізичної особи;

- звільнення працівника у зв`язку з неможливістю забезпечення його роботою, визначеною трудовим договором, у зв`язку із знищенням (відсутністю) виробничих, організаційних та технічних умов, засобів виробництва або майна роботодавця внаслідок бойових дій.

Законодавством можуть бути передбачені й інші випадки розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди відповідного виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Отже обіймання позивачем посади керівника віплілення «Лермонтовське» АТ «ОТП Банк» в розумінні ст. 43-1 КЗпП України не передбачає обов`язок роботодавця погоджувати у виборному органі первинної профспілкової організації розірвання трудового договору з позивачем.

Разом з тим, позивач надав докази, що він прийнятий у члени Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору та що ОСОБА_1 обраний до складу виборного органу Профспілки - Виконавчого комітету, про що Профспілка повідомляла роботодавця - АТ «ОТП Банк».

Ч. 1 ст. 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Згідно з ч.2 ст. 252 КЗпП, ч. 2 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що всупереч вказаним нормам Відповідачем не було направлено на адресу Профспілки подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності для отримання на те згоди.

З матеріалів які додані до апеляційної скарги вбачається, що АТ «ОТП Банк» зареєстрований лист від 12.11.2021 року на адресу Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору, в якому повідомляється про розгляд питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та викладається прохання перед профспілкою про погодження питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та надання відповіді роботодавцю до 18.11.2021 року. Проте даний лист згідно з описом фактично відправлений через ДП «Укрпошта» 17.11.2021 року (а. с. 135-136).

Відповідно до ч.2 ст. 43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Враховуючи встановлені і підтверджені обставини та приймаючи до уваги наведені норми законодавства, роботодавець не дотримався положень законодавства, що регламентують гарантії для працівника, який обраний до виборного органу профспілки членом якої той є.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.02.2023 року зупинено апеляційне провадження до розгляду питання про надання згоди або відмови у наданні згоди виборного органу Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору.

Згідно з повідомленням Профспілки співробітників банківського та фінансового сектору 04.03.2023 року розглянуто ухвалу Одеського апеляційного суду від 14.02.2023 року та Виконавчим комітетом Профспілки одноголосно відмовлено у надані згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани. При цьому Профспілка вважає, що роботодавцем не встановлено обставин, які доводять вину ОСОБА_1 у не здійсненні ним належного контролю за діями підлеглих, а також, що роботодавцем було пропущено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Серед доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що не вважає, що Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору є первинною профспілковою організацією, що діє в АТ «ОТП Банк» і тому погодження на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є обов`язковим. Проте незважаючи на це Банк надав відповідний запит до Профспілки, але не отримавши відповіді, розглянув питання про накладення дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді догани.

Колегія суддів оцінюючи дані доводи апеляційної скарги виходить з такого.

Відповідно до ч. ст. 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» для представництва і здійснення захисту прав та інтересів членів профспілок на відповідному рівні договірного регулювання трудових і соціально-економічних відносин профспілки, організації профспілок можуть мати статус первинних, місцевих, обласних, регіональних, республіканських, всеукраїнських.

Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, закладі освіти або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.

Статус місцевих мають профспілки, які об`єднують не менш як дві первинні профспілкові організації, що діють на різних підприємствах, в установах, організаціях однієї адміністративно- територіальної одиниці (міста, району в місті, району, села, селища).

Статус обласних мають профспілки, організації яких є в більшості адміністративно- територіальних одиниць однієї області, міст Києва та Севастополя; в більшості адміністративно- територіальних одиниць однієї області, міст Києва та Севастополя, де розташовані підприємства, установи або організації певної галузі.

Статус регіональних мають профспілки, організації яких є в більшості адміністративно- територіальних одиниць двох або більше областей.

Статус всеукраїнських профспілок визначається за однією з таких ознак:

1)наявність організацій профспілки в більшості адміністративно-територіальних одиниць України, визначених частиною другою статті 133 Конституції України;

2)наявність організацій профспілки в більшості з тих адміністративно-територіальних одиниць України, де розташовані підприємства, установи або організації певної галузі.

Статус республіканських профспілок Автономної Республіки Крим визначається за ознаками всеукраїнських профспілок стосовно території Автономної Республіки Крим.

Всеукраїнські профспілки можуть без спеціального дозволу використовувати у своєму найменуванні слово "Україна" та похідні від нього.

У відповідності до ст. 14 цього Закону Профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.

Статути (положення) профспілок приймаються з`їздами, конференціями, установчими або загальними зборами членів профспілки відповідного рівня і не повинні суперечити законодавству України.

Статут (положення) профспілки повинен містити:

1) статус та повну назву профспілки, її скорочену назву (за наявності), місцезнаходження її виборних органів (юридичну адресу);

2)мету та завдання профспілки;

3)умови і порядок прийняття в члени профспілки та вибуття з неї;

4)права, обов`язки членів профспілки, умови, порядок та підстави виключення з членів профспілки;

5)територіальну, галузеву або фахову сферу діяльності;

6)організаційну структуру профспілки, повноваження її організацій, виборних органів, порядок формування їх складу;

7)умови, терміни, порядок скликання з`їздів, конференцій чи загальних зборів членів профспілки та порядок прийняття ними рішень;

8)порядок і терміни звітності виборних органів профспілки перед членами профспілки, порядок здійснення контролю за діяльністю виборних органів профспілки;

9)джерела надходження (формування) коштів профспілки та напрями їх використання;

10)порядок здійснення господарської діяльності, необхідної для виконання статутних завдань профспілки;

11)порядок внесення змін до статуту профспілки;

12)умови та порядок припинення діяльності профспілки і вирішення майнових питань.

У статуті профспілки можуть бути передбачені й інші положення, що стосуються особливостей створення та функціонування певної профспілки, якщо це не суперечить цьому Закону.

У межах повноважень, передбачених статутом, вищі за статусом профспілкові органи можуть затверджувати положення про організації профспілки.

Відповідно до ст. 16 цього ж Закону профспілки, їх об`єднання легалізуються шляхом повідомлення на відповідність заявленому статусу.

Легалізація всеукраїнських профспілок, їх об`єднань здійснюється Міністерством юстиції України, інших профспілок та їх об`єднань - відповідно Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським та Севастопольським міськими, районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення) управліннями юстиції. Для проведення процедури легалізації засновники або керівники виборних органів профспілок подають заяви. До заяви додаються статут (положення), протокол з`їзду, конференції, установчих чи загальних зборів членів профспілки з рішенням про його затвердження, відомості про виборні органи, наявність організацій профспілки у відповідних територіально-адміністративних одиницях, про засновників об`єднань.

На підставі поданих профспілкою документів легалізуючий орган у місячний термін підтверджує заявлений статус за ознаками, визначеними ст. 11 Закону, включає профспілку, об`єднання профспілок до реєстру об`єднань громадян і видає свідоцтво про легалізацію із зазначенням відповідного статусу. Легалізуючий орган не може відмовити в легалізації профспілки чи об`єднання профспілок.

У разі невідповідності поданих документів зазначеному статусу легалізуючий орган пропонує профспілці, об`єднанню профспілок надати додаткову документацію, необхідну для підтвердження статусу.

Статус організацій всеукраїнської чи профспілки іншого рівня визначається статутом цієї профспілки. Організації, які діють на підставі статуту профспілки, надсилають легалізуючому органу за місцем свого знаходження повідомлення про належність до певної профспілки з посиланням на свідоцтво про її легалізацію, на підставі якого вони включаються до реєстру об`єднань громадян. Первинні профспілкові організації також письмово повідомляють про це роботодавця.

Профспілка підприємства, установи, організації, яка діє на підставі власного статуту, легалізується у порядку, визначеному цією статтею.

Профспілка, об`єднання профспілок набувають права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту.

Профспілка, її організації, об`єднання профспілок здійснюють свої повноваження, набувають цивільних прав і беруть на себе цивільні обов`язки через свої виборні органи, які діють у межах прав, наданих їм за законом та статутом (положенням).

За подання на легалізацію недостовірних відомостей особи, які їх підписали, несуть відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з документів, які містяться у справі, Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору діє на підставі Статуту, затвердженого установчим з`їздом профспілки 03.06.2020 року із подальшими затвердженнями нових редакцій Статуту від 07.07.2020 року, 24.08.2020 року та 01.06.2021року і є зареєстрованою у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 13.11.2020 року та має назви органів управління - з`їзд, виконавчий комітет, наглядова рада.

Зі змісту Статуту вбачається, що Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору є добровільною неприбутковою організацією, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання) (п. 1.1.). Сфера діяльності профспілки - галузева: профспілка поширює свою діяльність на підприємства (установи, організації) банківського та фінансового сектору незалежно від форми власності (п. 1.6). Профспілка створена з первинним статусом (п. 1.7).

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги норми законодавства, яке регламентує діяльність профспілок, колегія суддів, не погоджується з доводами апеляційної скарги, що Профспілка співробітників банківського та фінансового сектору не є первинною профспілковою організацією, і не поширює свою діяльність на AT «ОТП Банк».

Разом з тим, витребувавши висновок профспілки щодо не надання нею згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, колегія суддів частково погоджується з наведеними профспілкою обґрунтуваннями щодо не встановлення роботодавцем обставин, які доводять вину ОСОБА_1 у здійсненні ним належного контролю за діями підлеглих відповідно до викладених у цій постанові висновків суду апеляційної інстанції.

Таким чином, незважаючи на те, що суд першої інстанції встановивши, що роботодавець при накладенні дисциплінарного стягнення не дотримався гарантій, наданих працівнику, який будучи членом профспілки обраний до її виборного органу (0 виконавчого комітету), не витребував відсутній в матеріалах справи висновок первинної профспілкової організації щодо надання (ненадання) згоди на притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, тем не менше дане процесуальне порушення не призвело до неправильного вирішення справи і не виплинуло на правильність остаточного висновку суду, і оскільки дане процесуальне порушення не має наслідком обов`язкове скасування в апеляційному порядку рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни судового рішення, яке в цілому по суті вирішено вірно.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновок районного суду не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт ЗО). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія А № 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений: 02.06.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк