Справа № 755/6420/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" травня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в подяку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тандир Д.В. звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в подяку спадкування.

Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд:

-встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2007 року;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. (ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до частин 1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним уст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний Суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Проте позовні вимоги є не конкретизованими.

Так, в позові викладено вимогу про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2007 року.

Однак, не зазначено до якого часу представник позивача просить встановити факт спільного проживання.

Крім того, вимога про визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом також є не конкретизована, оскільки не зазначено на яке саме майно представник позивача просить визнати право власності за ОСОБА_1 .

Отже зміст позовних вимог підлягає уточненню.

Крім того, в даному випадку перелік спадкового майно, право власності на яке просить визначити позивач впливає на визначення підсудності справи, ціни позову та розмір судового збору, що підлягає сплаті.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за життя ОСОБА_2 приватизував квартиру в якій проживав.

Разом з тим, позовна заява не містить зазначення доказів на підтвердження даних обставин, до матеріалів позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження перебування у власності спадкодавця будь-якого майна, в тому числі й нерухомого.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями пунктів 1 та 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 1 073,60 грн; за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420,00 грн).

Як убачається за змісту позовної заяви, вона містить одну вимогу немайнового характеру - про встановлення факту спільного проживання, та одну вимогу майнового характеру - про визнання права власності.

Зі змісту вимог ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктами 2, 9 та 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Представником позивача визначено ціну позову в розмірі 1 388 168,00 грн та додано до матеріалів позовної заяви звіт про оцінку майна станом на 21 січня 2022 року, який є неактуальний на час звернення до суду з позовом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Отже матеріали позовної заяви не містять актуального звіту про оцінку майна та/або інших доказів актуальної ринкової вартості спірного майна, з урахуванням яких можна було дійти обґрунтованого висновку про сплату судового збору в передбаченому законом розмірі, особливо з урахуванням того, що позивачем не конкретизовано, на яке саме майно вона просить визнати право власності.

До матеріалів позовної заяви долучено квитанцію №85-43К від 23 вересня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 454,00 грн, дублікат чека (код квитанції 9250-4519-6451-4934) від 09 листопада 2021 року про сплату судового збору в розмірі 10 896,00 грн та квитанцію від 08 березня 2023 року про сплату судового збору в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, під час здійснення судом перевірки зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору у розмірі 536,80 грн за квитанцією від 08 березня 2023 року встановлено, що в комп`ютерній програмі «Д-3» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за вказаним платіжним документом судового збору у розмірі 536,80 грн - відсутні.

Крім того, з комп`ютерної системи «Д-3» вбачається, що судовий збір в розмір 10 896,00 грн, сплачений на підставі квитанції 9250-4519-6451-4934 від 09 листопада 2021 року, зарахований в межах розгляду цивільної справи №755/20344/21 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно спадкове майно в подяку спадкування за законом.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 27 січня 2022 року у справі №755/20344/21 відкрито провадження та 01 березня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Отже, на виконання ухвали суду, позивач має надати суду оригінал платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 82,80 грн - за вимогою немайнового характеру та оригінал платіжного документа, що підтверджує доплату судового збору за вимогою майнового характеру в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке позивач просить визнати за собою в порядку спадкування.

Також, позивач (представник позивача) має надати суду підтвердження зарахування сплаченої суми судового збору у розмірі 536,80 грн до спеціального фонду державного бюджету.

При зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №UA0026005, код банку отримувача №899998, отримувач ГУК у м. Києві/Дніпров.р-н/22030101.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 8 ст. 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте, жоден із долучених до позовної заяви документів не містить підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач (представник позивача) має подати до суду позовну заяву в новій редакції з урахуванням наведених в цій ухвалі недоліків щодо її змісту, конкретизувавши вимоги позовної заяви та виклавши зміст позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб, передбачений законом, навівши фактичне обґрунтування за другою вимогою. Також подати до суду докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме докази наявності у власності спадкодавця ОСОБА_2 будь-якого майна (правовстановлюючі документи, витяг з державного реєстру речових прав тощо) та копії долучених до позовної заяви документів, оригінали яких знаходять у позивача, посвідчені належним чином. Надати до суду оригінал платіжного документа про доплату судового збору в розмірі 82,80 грн за вимогою немайнового характеру та підтвердження зарахування сплаченої суми судового збору у розмірі 536,80 грн до спеціального фонду державного бюджету. Також надати документи, що підтверджують дійсну актуальну вартість майна, право власності на яке позивач просить визнати в порядку спадкування за законом та долучити документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» за вимогою майнового характеру.

До виправленої позовної заяви необхідно додати її копію та копії всіх долучених до позову документів, посвідчені належним чином для вручення відповідачеві.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в подяку спадкування - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я