Справа № 445/1899/23
провадження № 2/445/617/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обгрунтування позову вказав, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 в період з 01.09.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18.11.2017 року він одружився з ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_5 . За рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2023 року, з нього на користь відповідачки ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Окрім того, на підставі судового наказу Галицького районного суду м. Львова від 25.07.2023 року з нього стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Таким чином вказує, що він повинен сплачувати аліменти на двох дітей по 1/4 частини зі всіх видів його доходу, що в сукупності складає половину його доходу на місяць, хоча за законом аліменти на двох дітей стягуються в розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів. Тому вважає, що справедливим буде зменшення стягнення розміру аліментів до 1/6 частини його доходу на кожну дитину, щомісячно. Зазначає, що оскільки судовий наказ є особливою формою судового рішення, яке видається судом без призначення судового засідання та виклику учасників, а боржник повідомляється про наявність судового наказу за фактом його видачі, що позбавляє його можливості надати суду заперечення та докази на їх підтвердження.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала.

Відповідачка - ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, причин неявки суд не повідомила.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2023 року, змінено спосіб стягнення аліментів, з позивача на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Окрім того, судом встановлено, що на підставі судового наказу, виданого Галицьким районним судом м. Львова 25.07.2023 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2023 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Аналізуючи норму ст.192 СК України можна дійти до висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для збільшення або зменшення розміру аліментів. Зміна сімейного стану є самостійною та незалежною від зміни матеріального стану підставою для розміру аліментів.

Як встановлено судом, позивачем не надано доказів, що з часу ухвалення вищезазначених рішень суду, відбулася зміна його сімейного стану та/або погіршення матеріального становища, погіршився стану його здоров`я, що впливає на його можливість сплачувати аліменти у вже визначеному судом розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Разом з тим, суд враховує заяву відповідачки ОСОБА_3 , якою вона не заперечує зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на її користь на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4 , таке визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Що стосується іншої частини позовних вимог, то суд зазначає, що оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, які є підставою для зменшення розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України, а обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим наказом Галицького районного суду м. Львова від 25.07.2023 розміру аліментів, адже сам факт стягнення з позивача аліментів на двох неповнолітніх дітей у визначеному судом розмірі не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимои про зменшення розміру аліментів, визначеного судовим наказом Галицького районного суду м. Львова від 25.07.2023 року відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2-5,76-81,258-259,263-265 ЦПК України, ст.ст.180,182, 192 СК України, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.07.2023 року, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.11.2023 року.

Суддя В. М. Сивак