Справа № 202/7875/22
Провадження № 2/202/487/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою, заборону вчинення дій, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2022 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_4 в особі представника до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою, заборону вчинення дій, стягнення моральної шкоди, відповідно до якої просила суд: визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування ОСОБА_4 разом із сім`єю житлову кімнату № НОМЕР_1 на плані технічного паспорта площею 12,5 кв.м, а також вбудовану шафу № 5 на плані технічного паспорта площею 0,4 кв.м; виділити в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом із їх сім`ями житлові кімнати № 2 і 3 на плані технічного паспорта площею 13,7 кв.м. та 18.1 кв.м. відповідно, а також балконом 0,8 кв.м. і лоджією 1,9 кв.м.; у спільному користуванні залишити коридор № 1 площею 4,8 кв.м., кухню № 6 на плані технічного паспорта площею 7,7 кв.м., вбиральню (туалет) № 7 на плані технічного паспорта площею 1,2 кв.м., ванну кімнату № 8 на плані технічного паспорта площею 2,1 кв.м.; зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належними їй 1/3 (однією третьою) частинами квартири АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будь-яким чином перешкоджати ОСОБА_4 та її родині у подальшому здійсненні права користування, володіння та розпорядження належними ОСОБА_4 1/3 (однією третьою) частинами квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 50000 грн. по 25000 грн. з кожного у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав користування, володіння та розпорядження належними їй 1/3 (однією третьою) частинами квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2022 року, головуючим суддею у розгляді справи визначено суддю Слюсар Л.П.

24 жовтня 2022 року та 28 грудня 2022 року в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом були направлені запити до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповіді з якого надійшли на адресу суду 11 січня 2023 року.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та її призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження .

23 травня 2023 року в судовому засіданні від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Просив суд повернути позивачу сплачений по справі судовий збір.

Суд, заслухавши сторони, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2022 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_4 в особі представника до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою, заборону вчинення дій, стягнення моральної шкоди.

23 травня 2023 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21 вказано такі висновки про застосування норм права, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Оскільки на даний час між сторонами відсутній предмет спору, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача та закриття провадження по справі у справі.

Щодо повернення позивачу сплаченого судового збору, то суд виходить з наступного.

Встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2 481,00 грн., що підтверджено квитанцією GOVPAY24 ID 8500-5914-0679-9742 від 11.10.2022 року та сплачено суму судового збору у розмірі 992,40 грн., що підтверджено квитанцією GOVPAY24 ID 8482-5583-8180-9912 від 11.10.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зокрема, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає виключний перелік випадків, в яких суд повертає сплачений судовий збір, а саме: сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, є підставою для повернення сплаченого збору.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже, судовий збір сплачений відповідно до квитанції GOVPAY24 ID 8500-5914-0679-9742 від 11.10.2022 року у розмірі 2481 грн. 00 коп. та до квитанції GOVPAY24 ID 8482-5583-8180-9912 від 11.10.2022 року у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає поверненню ОСОБА_4 .

Посилаючись на вищевикладене та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», вважаю можливим закриття провадження у справі та повернення суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 133, 255, 259, 268, 272 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовною ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про встановлення порядку користування приміщеннями квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою, заборону вчинення дій, стягнення моральної шкоди закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській областіповернути ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесять одна) грн. 00 коп. відповідно до квитанції GOVPAY24 ID 8500-5914-0679-9742 від 11.10.2022 року та сплачений судовий збір у розмірі 992 (девятсот девяносто дві) грн. 40 коп відповідно до квитанції GOVPAY24 ID 8482-5583-8180-9912 від 11.10.2022 року

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Л.П. Слюсар