Провадження № 2/752/2806/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 травня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Давиденко С.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ридзель О.В.

за участі відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

21.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що 02.02.2008 року між ним, позивачем ОСОБА_1 , та відповідачкою ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї. Від шлюбу мають: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Приблизно з січня 2021 року фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вони втратили повагу один до одного, зникло почуття любові. Вважає, що за наведених обставин нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Стверджував, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Позивач також повідомив суду про відсутність у нього з відповідачкою на даній стадії спорів щодо визначення місця проживання дітей та з приводу поділу спільного майна.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 21 листопада 2022 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

03.03.2023 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду відзив на позов ОСОБА_1 про розірвання їх шлюбу. Відповідачка у відзиві зазначила, що не погоджується з заявленими позивачем вимогами про розірвання шлюбу, також не визнає обставини, що зазначені позивачем, як підстави для позову. ОСОБА_2 категорично не погодилася з твердженнями позивача, що вони з 2021 року не проживають разом і, що розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та інтересам їхніх дітей. Стверджувала, що до початку збройної агресії рф по відношенню до України, вони з чоловіком та дітьми проживали щасливою родиною за адресою - АДРЕСА_1 . Після початку війни вона з дітьми поїхали до Польщі, з чоловіком підтримували сімейні стосунки, проявляли турботу і повагу один до одного. 28 серпня 2022 року чоловік повідомив їй, що він зустрів іншу жінку і йде з родини. У вересні 2022 року чоловік дійсно пішов з дому, і подав на розлучення. ОСОБА_2 також вказала, що хоче принаймні спробувати налагодити їхні стосунки і врятувати їх родину, оскільки все ще має почуття до свого чоловіка, хоче, щоб діти жили в щасливій родині з батьком.

У судовому засіданні 01.05.2023 року представник позивача підтримала заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з підстав викладених у позовній заяві. Повідомила суду, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, заперечує можливість їхнього примирення та збереження сім`ї з тих підстав, що він проживає в іншій родині. З огляду на те, що справа вже тривалий період часу перебуває у провадженні суду, просила не надавати сторонам строк на примирення.

Відповідачка ОСОБА_2 наполягала на необхідності вжиття заходів для збереження шлюбу. У той же час ОСОБА_2 повідомила суд про відсутність будь-якого спілкування з чоловіком, через небажання останнього. Вважає, що з часом його ставлення до іншої родини може змінитися і він повернеться в сім`ю до неї та їхніх спільних дітей.

Суд, заслухавши у судовому засіданні, представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.02.2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 69, що підтвержується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Від шлюбних відносин у сторін народилися: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12,13).

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що з вересня 2022 року шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені, шлюб існує лише формально, позивач проживає в іншій родині.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивача, котрий категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст.ст. 3,4,27,28, 206, 247, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 лютого 2008 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 69 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк