Справа № 282/86/23
Провадження № 2/282/85/23
Любарський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Носача В.М.,
при секретарі судового засідання - Демчук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,-
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення про зміну розміру аліментів що стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 16.03.2015 року у цивільній справі №282/160/15, визначивши аліментні платежі у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року в складі сім`ї позивачки перебуває її неповнолітня онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до актового запису про народження, батьками ОСОБА_4 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які позбавленні батьківських прав відносно дитини на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року у цивільній справі №282/160/15. Крім того, на підставі вищезазначеного рішення ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 04 лютого 2015 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розмір встановлених раніше аліментних платежів не відповідає реальним потребам дитини, а сума, яку сплачує відповідач - на сьогодні вже є неактуальною, зважаючи на інфляційні процеси і недостатньою для утримання дитини, а тому позивачка вважає, що необхідно змінити розмір аліментів, з огляду на те, що за змістом частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Саме тому суд приходить до висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , її батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 03 листопада 2010 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №44.
Згідно заочного рішення Любарського районного суду Житомирської області №282/160/15-ц, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 позбавлені батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вищезазначеним рішенням призначено ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Окрім того, вирішено стягувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Довідка видана 23 січня 2023 року Любарською селищною радою №109 вказує, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить онука: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182, 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182, 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.
Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни розміру стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема, тому що розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, крім того існує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, який становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Таким чином, вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, так як новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментних платежах, відповідач свої аліментні зобов`язання належним чином не виконував, аліменти на користь позивача не виплачував.
Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано.
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).
Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто.
Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів був наявним та підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд дійшов висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.
Згідно з розрахунком пені, складеного позивачем, пеня порахована за кожний місяць з урахування суми боргу та кількості днів прострочки.
Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Застосовуючи дану норму закону, суд, згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує судову практику, викладену в постановах Верховного суду. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, згідно якої вказано, що суд дійшов правильного висновку про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, як зазначає Велика Палата Верховного Суду, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+ … (An*1%*Qn),
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 червня 2019 року в справі №61-51сво18, Верховний Суд звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Таким чином, розмір неустойки (пені) по аліментах необхідно розраховувати наступним чином:
за лютий 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5722 грн. (200х1%х2861 днів прострочення);
за березень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5660 грн. (200х1%х2830);
за квітень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5600 грн. (200x1%х2800);
за травень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5538 грн. (200x1%х2769);
за червень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5478 грн. (200х1%х2739);
за липень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5416 грн. (200x1%х2708);
за серпень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5354 грн. (200x1%х2677);
за вересень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5294 грн. (200х1%х2647);
за жовтень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5232 грн. (200x1%х2616);
за листопад 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5172 грн. (200х1%х2586);
за грудень 2015 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5110 грн. (200х1%х2555);
за січень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 5048 грн. (200x1%х2524);
за лютий 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4992 грн. (200x1%х2496);
за березень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4930 грн. (200x1%х2465);
за квітень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4870 грн. (200х1%х2435);
за травень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4808 грн. (200х1%х2404);
за червень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4748 грн. (200х1%х2374);
за липень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4686 грн. (200x1%х2343);
за серпень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4624 грн. (200x1%х2312);
за вересень 2016 року аліменти у сумі 200,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4564 грн. (200х1%х2282);
за серпень 2020 року аліменти у сумі 1159,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 9874 грн. (1159х1%х852);
за вересень 2020 року аліменти у сумі 1159,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 9526 грн. (1159х1%х822);
за жовтень 2020 року аліменти у сумі 1159,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 9167 грн. (1159х1%х791);
за листопад 2020 року аліменти у сумі 1159,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 8819 грн. (1159х1%х761);
за грудень 2020 року аліменти у сумі 1197,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 8738 грн. (1197х1%х730);
за січень 2021 року аліменти у сумі 1197,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 8367 грн. (1197х1%х699); з
а лютий 2021 року аліменти у сумі 1197,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 8031 грн. (1197х 1 %х671);
за січень 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4372 грн. (1309х1%х334);
за лютий 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 4005 грн. (1309х1%х306);
за березень 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 3560 грн. (1309x1 %х275);
за квітень 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 3207 грн. (1309х1%х245);
за травень 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 2801 грн. (1309х1%х214);
за червень 2022 року аліменти у сумі 1309,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 2408 грн. (1309х1%х184);
за липень 2022 року аліменти у сумі 1372,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 2099 грн. (1372х1%х153);
за серпень 2022 року аліменти у сумі 1372,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 1673 грн. (1372x1 %х122);
за вересень 2022 року аліменти у сумі 1372,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 1262 грн. (1372х1%х92);
за жовтень 2022 року; аліменти у сумі 1372,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 836 грн. (1372х1%х61);
за листопад 2022 року аліменти у сумі 1372,00 грн. не сплачені станом на 01.01.2023 року і розмір пені становить 425 грн. (1372х1%х31 день прострочення).
Судом встановлено, що відповідач згідно рішення суду зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей, однак не виконує свого зобов`язання внаслідок чого у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів.
Саме тому суд вважає, що з урахуванням положень ст.196 СК України у позивачки на даний час виникло право про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають до задоволення у повному обсязі.
Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст. 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст. 180-184, 194, 196 СК України суд, -
Позов задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення Любарського районного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року у цивільній справі №282/160/15, визначивши аліментні платежі у розмірі 1/4 частини всих видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя В.М. Носач