Справа № 946/4177/20
Провадження № 2/946/657/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,
за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили визнати за ними в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності по 7/18 частині за кожним з них, житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не зареєстроване у встановленому законом порядку.
В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності якими позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за його відсутності на адресу суду не направляв.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.07.2020 року ухвалено звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги (про вручення відповідачу документів, виклику (повідомлення) про день судового розгляду і виконання окремої процесуальної дії) до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації. Відкладено підготовче засідання на 26 січня 2021 року. На випадок невчасного вручення відповідачу виклику (повідомлення) про день судового розгляду, призначено резервну дату судового засідання на 28 квітня 2021 року о 14 годині 00 хвилин. Доручено компетентному суду Російської Федерації вручити копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками до неї, повідомлення про день та час розгляду справи по суті, а також допитати в якості відповідача по справі ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за наступними питаннями: чи згоден він з позовними вимогами, якщо ні, то викласти свої доводи та вимоги? За наявності заперечень викласти їх в письмовій формі; чи згоден відповідач на розгляд справи за його відсутності в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області?
02.09.2020 року на адресу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло повідомлення про направлення доручення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про надання правової допомоги (про вручення відповідачу документів, виклику (повідомлення) про день судового розгляду і виконання окремої процесуальної дії) до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації.
Разом з тим, станом на час розгляду справи, відсутні відомості щодо виконання вищезазначеної ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.07.2020 року.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2021 року ухвалено повторно звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги (про вручення відповідачу документів, виклику (повідомлення) про день судового розгляду і виконання окремої процесуальної дії) до іноземного суду або іншого компетентного органу Російської Федерації. Відкладено підготовче засідання на 22 листопада 2021 року о 10 годині 00 хвилин. На випадок невчасного вручення відповідачу виклику (повідомлення) про день судового розгляду, призначено резервну дату судового засідання на 22 грудня 2021 року о 10 годині 00 хвилин. Доручено компетентному суду Російської Федерації вручити копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками до неї, повідомлення про день та час розгляду справи по суті, а також допитати в якості відповідача по справі ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за наступними питаннями: чи згоден він з позовними вимогами, якщо ні, то викласти свої доводи та вимоги? за наявності заперечень викласти їх в письмовій формі; чи згоден відповідач на розгляд справи за його відсутності в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області?
Проте, станом на час розгляду справи, відсутні відомості щодо виконання вищезазначеної ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2021 року.
У жовтні 2022 року Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслало на адресу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області лист, в якому повідомило, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні (Указ Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні, затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) гарантування органами юстиції виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за міжнародними договорами України з питань правового співробітництва у цивільних та кримінальних справах унеможливлено до повного припинення посягання на суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Будь-яке листування з державою-агресором не здійснюється.
Окрім цього, слід зазначити, що 1 грудня 2022 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року», яким, зокрема, передбачено, зупинення дії вищевказаної конвенції у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь.
Отже, після виходу України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, зупинено здійснення співробітництва між державами в частині правової допомоги у цивільних справах.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2023 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2023 року ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належали 4/6 частини, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належали по 1/6 частині незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2004 року.
Так, згідно технічного паспорту на спадковий садибний (індивідуальний) житловий будинок, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 був збудований у період з 1974 року по 1990 роки.
Згідно п. 42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
У своєму листі № 8.4-35/18/1 від 23.02.2016 року, Міністерство юстиції України зазначило: «Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі».
Отже, будинки, які побудовані до 1992 року не підлягають введенню в експлуатацію, не належать до самочинного будівництва і документом, який підтверджує відповідність його будівельним нормам, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.05.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить вищезазначене спадкове майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) за № 25053815 від 19.10.2010 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є:
- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.01.1967 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР;
- син ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24.12.1970 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Так, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 19.09.1996 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 06.06.1996 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 7/18 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 7/18 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст заочного рішення складено 02 червня2023 року.
Суддя: О.О.Бурнусус