КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 грудня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Матвієнко Ю.О., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТ ФІНАНСІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року позов задоволено.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору; у апеляційній скарзі невірно зазначено дату оскаржуваного рішення.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: рішення або ухвала, що оскаржуються.

Згідно ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що скаржником зазначено дату оскаржуваного заочного рішення - 07.11.2021 року.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що рішення у даній справі ухвалене 07.10.2021 року.

Разом з тим, апеляційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Спеціальним законом, який врегульовує питання сплати судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Згідно ч.ч.1,2 ст.8 цього Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В обґрунтування клопотання, апелянт посилається на важке матеріальне становище, що позбавляє його можливості сплатити судовий збір при зверненні з даною апеляційною скаргою. Також, скаржник зазначає, що приватним виконавцем накладено арешт на його майно та рахунки.

Однак, апелянтом не надано жодних доказів того, що йогомайновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі (довідка про доходи за попередній рік (2022), банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Однією з основних засад судочинства, визначених у статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuzv. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59)

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamskiand Jedamskav. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Разом з цим, з`ясування майнового стану сторони, яка заявляє клопотання, є однією з необхідних умов передбачених ст.8 Закону України «Про судовий збір» для вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору.

Крім того, безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається наявність обставин передбачених у ст.ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням яких апелянт просить суд звільнити його від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 6, п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи ціну позову та вимоги апеляційної скарги, судовий збір, що підлягає сплаті при зверненні з даною апеляційною скаргою становить 43399 грн. 12 коп.

Судовий збір має бути сплачено за реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), розрахунковий рахунок: UA0026010, код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків, а саме: подати виправлену апеляційну скаргу, правильно зазначивши дату оскаржуваного рішення; надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи; подати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, або документи, які підтверджують наявність підстав звільнення від сплати судового збору, відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Матвієнко Ю.О.