Провадження № 4-с/752/125/23
У Х В А Л А

Іменем України

19.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

за участі секретаря Ящук Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, заінтересована особа:Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, відповідно до якої просить:

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від09.03.2023 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 190,88 грн,

-скасувати постанову про визначення розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1,

-скасувати постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № НОМЕР_1,

-скасувати постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скарга обґрунтована тим, що 03.09.2019 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів.

28.03.2023 р. через за стосунок «Дія» заявниці стало відомо про винесення постанови головним державним виконавцем Голосіївської державної виконавчої служби у м.Києві Задорожною Т.А. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 09.03.2023 р., а також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника.

Заявниця посилається на незаконність зазначених рішень державного виконавця, оскільки виконавче провадження відкрито після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначеного в самому виконавчому листі.

Заявниця, Голосіївський відділ виконавчої служби у м.Києві, стягувач про місце і час розгляду скарги були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.09.2019 р. у справі № 752/19570/17 з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто суму боргу за кредитним договором в розмірі 7881,47 гривень, а також суму судового збору в розмірі 190,88 гривень.

На підставі зазначеного рішення суду Голосіївським районним судом м.Києва 04.10.2019 р. видано виконавчий лист № 752/19570/17.

09.03.2023 р. головним державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Задорожною Т.А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про арешт коштів боржника.

Заявник посилається на незаконність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження поза межами строку для виконання рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 судам надано наступне роз`яснення - судове рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15.03.2022 № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до зазначеного Закону тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця при відкритті виконавчого провадження були правомірні, а оскаржувані постанови відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожної Тетяни Андріївни, заінтересована особа:Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя