Справа № 752/8921/19
Провадження № 4-с/752/201/23
У Х В А Л А

іменем України

14.11.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Солодовник Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. иєві скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожньої Тетяни Андріївни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , щодо арешту коштів боржника, -

в с т а н о в и в:

04 травня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_2 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку/доходу ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2019 року до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 13 т.1)

Постановою від 16 травня 2019 року старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко М.О. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_7. (а.с. 35)

Постановою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року задоволена скарга ОСОБА_1 . Постановлено скасувати постанову від 06 вересня 2019 року старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка М.О. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, винесену в межах виконавчого провадження № НОМЕР_7. (а.с. 214 т.1)

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд зі скаргою на дії та постанову від 23.06.2022 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. про арешт коштів боржника. Просить скасувати вказану постанову в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк" на його ім"я, що призначений для виплати грошового забезпечення (заробітної плати).

В обгрунтування скарги заявник зазначає, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його грошове забезпечення нараховується на рахунок 4149""""""3785, IBAN № НОМЕР_2 , що відкритий в "Приват Банк". Вказаний рахунок було заблоковано 12.07.2023 року на підставі оспорюваної постанови державного виконавця. Грошове забезпечення, що нараховується на рахунок, є єдиним доходом сім"ї, з якого, крім іншого, також сплачуються аліменти та додатково 10 000 грн. в рахунок заборгованості по аліментам.

ОСОБА_1 звернувся до банку та до державного виконавця з заявою про скасування арешту з зарплатного рахунку та коштів на ньому, що є грошовим забезпеченням, надавши довідки про використання вказаного рахунку як зарплатного. Державна виконавча служба листом № НОМЕР_7/12 від 10.08.2023 року відмовила у скасуванні арешту на рахунок, оскільки у постанові про накладення арешту визначено, що арешт накладено на рахунки, крім коштів, на які звернення стягнення заборонено законом. Листом від 19.09.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230919/ НОМЕР_3 АТ КБ "Приват Банк" заявнику також відмовлено в скасування арешту з коштів (грошового забезпеченння), оскільки саме виконавець має скасувати дане обмеження.

Посилаючись на те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов"язкових платежів до державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а відокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби, заявник просить задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 30 т.2)

07 листопада 2023 року Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надіслав до суду відзив на скаргу. Просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на необгрунтованість вимог заявника.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги скарги та просила задовольнити скаргу з наведених підстав.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Як убачається із матеріалів справи, 04.05.2019 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку/доходу ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

16.05.2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шевченком М. В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_7 з виконання вищевказаного судового наказу.

Постановою від 23.06.2022 року головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арештута/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 13-14 т.2)

Згідно долученого витягу з наказу № 48 від 07.03.2022 року командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за призивом осіб із числа резервістів в особливий період. (а.с. 8 т.2)

Нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 перераховується військовою частиною НОМЕР_4 в рамках зарплатного проєкту на транзитний рахунок, відкритий в АТ КБ "Приват банк" № НОМЕР_5 , із подальшим зарахуванням на особистий рахунок через РНОКПП НОМЕР_6 , що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_4 від 08.09.2023 року. (а.с. 3 т.2)

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до банку та до державного виконавця з заявами про скасування арешту з зарплатного рахунку та коштів на ньому.

Державна виконавча служба листом № НОМЕР_7/12 від 10.08.2023 року відмовила йому у скасуванні арешту на рахунок, оскільки у постанові про накладення арешту визначено, що арешт накладено на рахунки, крім коштів, на які звернення стягнення заборонено законом. (а.с. 10 т.2)

Листом від 19.09.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230919/ НОМЕР_3 АТ КБ "Приват Банк" заявнику також відмовлено в скасування арешту з коштів (грошового забезпеченння), оскільки саме виконавець має скасувати дане обмеження. (а.с. 15 т.2)

Суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2 статті 52 Закону 1404-VIII).

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19. Підстав для відступу від такої позиці під час розгляду даної справи суд не вбачає.

Суд погоджується з доводами заявника про те, що розрахунковий рахунок IBAN № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", є таким, на який здійснюється виплата заробітної плати, грошового забезпечення ОСОБА_1 , як військовослужбовця.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунок IBAN № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ "Приватбанк", є неправомірним, а тому постанова ВП № НОМЕР_7 від 23.06.2022 року підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожньої Тетяни Андріївни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , щодо арешту коштів боржника - задовольнити.

Постанову від 23.06.2022 року у ВП № НОМЕР_7 головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Задорожної Т.А. скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк" на ім"я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), що призначений для виплати грошового забезпечення (заробітної плати).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 20 листопада 2023 року.

Суддя: