Справа № 509/1096/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого Кооперативу «Житловий Кооператив «Совіньйон-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС», треті особи які не заявляють самостійних вимог: Громадська організація «Громада Совіньйону за права», Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області, Акціонерне Товариство «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО»,

про захист прав споживачів

учасники цивільного провадження

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОК «Житловий Кооператив «Совіньйон-2» та його представник адвокат Бондарчук О.В.,

відповідач ТОВ «Комунсервіс»,

третя особа ГО «Громада Совіньйону за права»,

третя особа Таїровська селищна рада,

третя особа АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» та її представник адвокат Оляш К.І. , адвокат Калініченко С.М., суд -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2020 року позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд захистити його права як споживача, який проживає на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив незаконність дій з боку відповідачів, ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2» та ТОВ «КОМУНСЕРВІС», які полягали у здійсненні незаконного відключення від електропостачання будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , таке відключення порушує його права позивача, як споживача послуг з електропостачання за вказаною адресою, ставить його у становище жертви протиправної поведінки. Окрім цього, за твердженням позивача відповідач, ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2» не має повноважень втручатися у договірні відносини між споживачами комунальних послуг та постачальниками комунальних послуг.

Позивач отримує від окремих постачальників (ТОВ «КОМУНСЕРВІС», ПАТ «ОДЕСАГАЗ» та інші), на підставі укладених договорів та без їх наявності, на підставі договірних відносин.

Позивач, як мешканець ж/м «Совіньйон», с. Лиманка, Овідіопольського району Одеської області, регулярно оплачує комунальні послуги за тарифами, що були законно встановлені для даного виду послуг, проте відповідачі з невідомих причин порушили його права без всіляких на те підстав, здійснивши незаконне відключення електроенергії від його будинку, а тому позивач просить суд: визнати дії відповідача ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2», щодо відключення від електроенергії житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яке мало місце 21.11.2017 року та 28.11.2017 року, протиправними та незаконними, визнати відсутність повноважень у ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2», на втручання у договірні відносини між мешканцями ж/м Совіньйон та постачальниками комунальних послуг; дії відповідача ТОВ «КОМУНСЕРВІС», щодо відключення від електроенергії житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яке мало місце 21.11.2017 року та 28.11.2017 року, протиправними та незаконними; стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 200000 гривень та моральну шкоду в сумі 200000 гривень (а.с.1-10).

Позивач та його представник в ході судового розгляду фактично підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2» надав відзив, в якому вказав, що заперечує проти всіх позовних вимог та зазначив, що на момент подання відзиву не вчиняв будь-яких дій, щодо відключення будинку за адресою АДРЕСА_1 , що свідчить про відсутність порушення прав позивача. Кооператив відповідно до положень Статуту не здійснює діяльність з надання житлово-комунальних послуг членам кооперативу, внаслідок цього кооператив не є суб`єктом правовідносин між споживачем та надавачем житлово-комунальних послуг. Відповідачем також зазначено, що позивач не є членом кооперативу ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2», натомість членом кооперативу був його батько ОСОБА_2 , який є власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, що підтверджується доказами наданими позивачем. Відповідач також надав докази того, що довідка на підтвердження факту проживання позивача за адресою де відбулося відключення електроенергії є недійсною та не може бути прийнята судом, як достатній та належний доказ постійного проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 (а.с.116).

Відповідач «ТОВ «КОМУНСЕРВІС» надав відзив в якому зазначив, що заперечує проти всіх позовних вимог та звернув увагу, на те що позивач не є споживачем комунальних послуг, які надаються ТОВ «КОМУНСЕРВІС», а саме послуг із електропостачання. Відповідачем також зазначено, що споживачем послуг з електропостачання за адресою АДРЕСА_1 з 2007 року та протягом 2017 року був ОСОБА_2 , який є власником земельної ділянки на якій розташований будинок та здійснював оплату за спожиті послуги. Що стосується порушення прав позивача, як споживача комунальних послуг, то позивач не надав до суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що він зі своєю родиною на момент відключення електроенергії постійно мешкав у будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.150) .

Третя особа Таїровська селищна рада копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, до суду не з`явилася, заперечення не надала.

Третя особа громадська організація копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, до суду заперечення не направила.

Третя особа АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, до суду заперечення не направила.

Рух справи.

10 березня 2020 року Овідіопольським райсудом Одеської області було відкрито цивільне провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

обставини, які встановлені судом

Позивач ОСОБА_1 є близьким родичем власника земельної ділянки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якій розташований об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 (а.с.15).

На підставі нотаріально засвідченої довіреності від 15.12.2017 року, є уповноваженою особою, власника земельної ділянки, представляти його інтереси в усіх державних, громадських, господарських, приватних та інших установах, підприємствах та організаціях з питань:

- здачі в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

- розпорядження (продажу, обміну, здачі в оренду) житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходяться на території АДРЕСА_1 ;

- представляти інтереси в будь-якому банку України, філіях, відділеннях та відокремлених структурних підрозділах, які здійснюють банківську діяльність від імені банку;

- представляти інтереси та голосувати від імені довірителя на зборах обслуговуючого кооперативу «СОВІНЬЙОН-2», одним із членів якого виступає ОСОБА_2 (а.с.18)

Відповідач по справі є юридична особа - ОК «Житловий Кооператив «СОВІНЬЙОН-2», якій діяв у 2017 році на підставі Статуту, затвердженого рішенням Загальних зборів кооперативу 28.12.2016 року. Відповідно до положень Статуту кооператив не здійснює діяльність із надання житлово-комунальних послуг.

Відповідач по справі є юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС», який діяв на підставі Статуту. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, № 1357(діючих на момент спірних відносин) та договору про постачання електричної енергії № И 1345 від 26.11.2007р., укладеного між ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ТОВ «КОМУНСЕРВІС», відповідач здійснював забезпечення електричною енергією мешканців ж/м Совіньйон, с. Лиманка Одеського району Одеської області.

Фізична особа, власник земельної ділянки ОСОБА_2 з 2005 року є членом кооперативу «Житловий кооператив «СОВІНЬЙОН-2», що підтверджується наданими позивачем документами про сплату членських внесків, копією довіреності від ОСОБА_2 , цей факт також не заперечується ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2».

З матеріалів справи вбачається, що по АДРЕСА_1 , зареєстрований абонент ТОВ «КОМУНСЕРВІС» споживач електричної енергії, ОСОБА_2 . На підтвердження цього позивачем надані докази здійснення ОСОБА_2 платежів за комунальні послуги на користь ТОВ «КОМУНСЕРВІС». ТОВ «КОМУНСЕРВІС» в свою чергу підтверджує наявність особистого рахунку на ім`я, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснення ним платежів за електроенергію за відсутності письмового договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 із претензіями та заявами до ТОВ «КОМУНСЕРВІС», щодо відключення електроенергії 21.11.2017 року та 28.11.2017 року не звертався.

Позивачем належних та достатніх доказів постійного проживання разом із своєю сім`ю за адресою: АДРЕСА_1 , надано не було.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Таким чином предметом позову про захист прав споживачів має бути порушення певного права споживача, яке виникає із правовідносин між споживачем та виконавцем послуг.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлення прав споживачів, а також визначення механізму їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ст. 1 п.22 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) - споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Тобто Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

В свою чергу ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є учасники правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг та виконавці комунальних послуг.

В свою чергу учасниками правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг є:

1) споживачі (індивідуальні та колективні);

2) управитель;

3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є:

1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача;

2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом;

3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація;

4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води;

5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання;

6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення;

7) послуг з поводження з побутовими відходами - суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 77,78 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачами існують будь-які договірні та фактичні відносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, предметом спору між ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2», ТОВ «КОМУНСЕРВІС» та позивачем ОСОБА_1 не є надання (споживання) послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживача».

Згідно статті 4 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У суду також відсутні докази вчинення будь-яких противоправних дій, які б порушували права позивача.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно статті 16 ч.2 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідач ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2» є юридичною особою, та має визначені законодавством України цивільну правоздатність та цивільну дієздатність. ОК «ЖК «СОВІНЬЙОН-2» здійснює свою діяльність на підставі Статуту та у відповідності до вимог Закону України «Про кооперацію». Суд не може встановити відсутність права вчиняти кооперативом дії передбачені законом та Статутом кооперативу.

Відповідно до чинного законодавства ОК «ЖК«СОВІНЬЙОН-2» не наділений повноваженнями на виконання окремих владних управлінських функцій або делегованих повноважень, а тому спірні правовідносини не мають публічно-правового характеру.

Виходячи з приписів положень Конституції України, Закону України «Про кооперацію», статусу кооперативу та його основних завдань, які визначені в Статуті кооперативу, а також заборони державних органів втручатись у діяльність кооперативу, позовні вимоги, щодо відсутності повноважень вчиняти чи не вчиняти будь-які дії не можуть бути розглянуті в судовому порядку будь-якої юрисдикції.

Таким чином, з урахуванням тих позовних вимог з якими звернувся позивач відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позивач, відповідно до ст. 263 ЦПК України не зміг належним чином обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Судові витрати.

Позивач при поданні позову не сплатив судовий збір, так як звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, суд прийшов до висновку, що позов є не обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Обслуговуючого Кооперативу «Житловий Кооператив «СОВІНЬЙОН-2», Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНСЕРВІС», треті особи які не заявляють самостійних вимог: Громадська організація «Громада Совіньйону за права», Таїровська селищна рада, АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» про захист прав споживачів - відмовити.

Копію судового рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.