Провадження №: 2-ві/755/25/23
У Х В А Л А

"05" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: судді Катющенко В.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича про відвід судді Гончарука В.П., подану у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

23.11.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова О.О. про відвід судді Гончарука В.П., яка обґрунтована тим, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває справа № 755/17388/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових втрат на дитину. Також в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/11286/20 про поділ спільного майна подружжя за основним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка розглядається під головуванням судді Гончарука В.П. Так, в судовому засіданні 05.09.2023 головуючий суддя Гончарук В.П. допустив позапроцесуальну поведінку та у відкритому судовому засіданні в присутності учасників судового процесу, їх представників, секретаря судового засідання: дозволив собі висловити публічну прихильність до сторони позивача у спорі, яка виразилася у наданні порад сторонам особистого (сімейного) характеру стосовно вирішення питання виховання їх дочки, неприховано демонструючи при цьому підтримку позивача як батька. При цьому, «поради» судді носили не загальний і безсторонній характер, допустимість яких не заперечується стороною відповідачки, а мали наполегливий вигляд та були наповнені емоційно, як це може бути притаманно лише особисто заінтересованій особі; озвучив інформацію про те, що на сьогодні позивач захищає батьківщину на фронті, хоча жодні докази про це в матеріалах справи відсутні, а за усним твердженням представника позивача, останній на даний час перебуває за кордоном; допустив емоційну нестриманість та неповагу до представника відповідачки, стосовно якого дозволив підвищувати голос, ображати, поведінка судді Гончарука В.П. очевидно не була витриманою, тактовною і ввічливою, що виключає довіру до судді, його неупередженості та безсторонності. Така непроцесуальна поведінка і володіння не публічними фактами приватного життя подружжя ОСОБА_4 свідчить про глибоку обізнаність головуючого судді Гончарука В.П. із особистими і життєвими обставинами обох сторін, які виходять за межі відомостей матеріалів цивільної справи. Наведені обставини є тими об`єктивними критеріями, що дають право стороні відповідачки суб`єктивно і обґрунтовано допускати упередженість та небезсторонність судді Гончарука В.П. в розгляді спору і особисту заінтересованість останнього у прийнятті рішення на користь позивача. Підтримка суддею Гончаруком В.П. позивача є неприхованою і очевидно вплинула на прийняття процесуальних рішень, які нівелюють продовження розгляду справи в межах заявлених як основних, так і зустрічних позовних вимог, оскільки виключають в принципі можливість повного і об`єктивного розгляду справи по суті, прийняття законного і обґрунтованого рішення на користь будь-якої із сторін, можливість виконання будь-якого судового рішення та остаточного вирішення спору. На думку, представника позивача, є очевидним, що свідомий розгляд справи суддею Гончаруком В.П. про поділ майна подружжя ОСОБА_4 в межах позовних вимог і стосовно майна яке не існує, або перетворено у категорично інші об`єкти, на яких на час розгляду справи існують невід`ємні спірні нерухомі об`єкти - завідомо передбачає прийняття судового рішення, яке буде ухвалено не на підставі повного і об`єктивного розгляду усіх обставин справи, навіть без встановлення повного обсягу спірного майна сторін і майна, що існує на час розгляду справи (що є обов`язком суду), будь-яке рішення за наведених обставин не буде відповідати принципу законності, не вирішить спір по суті, не може бути виконаним і очевидно приведе до нових судових спорів. Наведені негативні і такі, що суперечать основним засадам цивільного судочинства, наслідки відмови судді Гончарука В.П. у прийнятті заяви про зміну предмету зустрічного позову, не є співмірними із необхідністю дотримання судом процесуальних строків. Своєю поведінкою суддя Гончарук В.П. грубо порушив правила Кодексу суддівської етики, що твердо доводить його не безсторонність, не вільність від зв`язків із стороною позивача за первісним позовом, що не тільки сприймається як таке, а й безпосередньо впливає на здатність даного судді прийняти незалежне, законне та справедливе рішення у справі № 755/11286/20. Оскільки розгляд і цієї справи, між цими ж сторонами №755/17388/23, розглядається цим же суддею, останній не може відповідати об`єктивним критеріям неупередженості. Також, за наявної інформації у ОСОБА_1 , суддя Гончарук В.П. був підлеглим або колегою екс-судді ОСОБА_5, який має вплив на суддю Гончарука В.П., оскільки ОСОБА_5 , за наявної у позивача інформації, товаришує з позивачем ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 вирішення питання про відвід судді Гончарука В.П. передано судді Катющенко В.П.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також - процесуальних порушень у діях судді Гончарука В.П., з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи, в тому числі позивача.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Отже, за умовами ч. 5 ст. 39 ЦПК України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами для звернення з заявою про відвід, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про відвід судді Гончарука В.П., оскільки доводи та міркування викладені у заяві про відвід не підтверджуються матеріалами справи, будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені у заяві про відвід судді Гончарука В.П., представником позивача до суду не надано. Наведені у заяві про відвід судді Гончарука В.П. у межах даної цивільної справи зводяться до оцінки дій головуючого в іншій справі, що не можуть бути узяті судом до уваги та не можуть слугувати підставами для відводу в межах даної цивільної справи. Разом з цим, представником позивача у межах розгляду даної цивільної справи не наведеного жодного обґрунтованого доводу, який би зумовлював неможливість подальшого розгляду даної цивільної справи суддею Гончаруком В.П. та свідчив би про наявність підстав для відводу головуючого судді у даній цивільній справі. Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку, що представником позивача наведено суб`єктивну думку щодо дій головуючого судді у межах іншої цивільної справи, між тими сторонами, про інший предмет спору, яка не підтверджена належними та достатніми доказами, щоб свідчили про подальшу неможливість розгляду даної цивільної справи суддею Гончаруком В.П.

З огляду на вищевикладене, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича про відвід судді Гончарука В.П., подану у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 38-40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Романова Олександра Олексійовича про відвід судді Гончарука В.П., подану у межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: