Справа №2-1191/11
4-с/705/28/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

за участю боржника ОСОБА_1

представника органу ДВС -

головного державного виконавця Бойко Т.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області скаргу боржника ОСОБА_1 на протиправність та бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на протиправність та бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначив, що 01 лютого 2023 року згідно виконавчого листа №2-1191-11 від 23.07.2013 року, відповідно до якого відкрито виконавче провадження №70760330, ним сплачено борг в розмірі 94716 гривень 40 копійок та винагороду приватному виконавцю Недоступу Д.М.

Постановою приватного виконавця Недоступа Д.М. постановлено постанову про закінчення виконавчого провадження №70760330.

03 травня 2023 року він звернувся до начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Гудзовського О. з заявою, відповідно до якої просив вилучити відомості відносно нього з бази даних Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з його майна.

03 травня 2023 року головним державним виконавцем ВДВС у місті Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бойко Т.Д. винесено постанову про відновлення ВП №58543724, відносно боргу за виконавчим листом №2-1191-11 від 23.07.2013 року, який на той час вже був стягнутий і сплачений державному виконавцю Недоступу Д.М. Вважаючи вказані дії незаконними і протиправними, він звернувся до начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Гудзовського О. зі скаргою, на що останнім було винесено постанову про скасування ВП №58543724 від 03.05.2023 року.

Крім того, 19 травня 2023 року він отримав рішення від 19 травня 2023 року №2533615, де зазначено, що ним не сплачено виконавчий збір у розмірі 8519,67 грн. на користь держави, яке є протиправним та таким, що порушує його законні права, передбачені п.5 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження».

Знову ним 23.05.2023 року на адресу начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області Гудзовського О. була написана заява про вилучення його з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з його майна, на що знову отримав відповідь, що вказані дії будуть можливі, коли буде сплачено виконавчий збір.

Вважає, вказані дії державного виконавця незаконними, тому звернувся до суду з даною скаргою.

Просить поновити строки для звернення зі скаргою відповідно до ч.2 ст.449 ЦПК України у зв`язку з вчиненням ним дій, протягом даного строку, щодо оскарження та відновлення його порушених прав. Зобов`язати ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) визнати свою протиправність дій щодо неправомірного рішення сплати виконавчого збору, зняти арешт з його майна шляхом винесення відповідної постанови та вилучити відомості відносно нього з Єдиного реєстру боржників.

В.о. начальника ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області С.Плахотнюк направила на адресу суду відзив, в якому заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1 посилаючись на те, що згідно відомостей єдиного Реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №39205490, відкрите 04.08.2013 року на підставі заяви стягувача ПАТ КБ «Приватбанку» з примусового виконання виконавчого листа №2-1191-11 2/705/44/13 виданого 23.07.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 солідарно заборгованості в розмірі 100633,36 гривень на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника, а саме автомобіль Opel Ascona, д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті його реалізації ДП СЕТАМ на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти в розмірі 18780,29 грн. та були перераховані за призначенням. З них 200 грн. перераховано витрати виконавчого провадження, 1600 грн. - витрати виконавчого провадження за проведення експертної оцінки майна, 1543,66 грн. - виконавчий збір на користь держави, 15436,63 грн. перераховано на користь стягувача.

26.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВН), стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» повторно пред`явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виконавчий лист №2-1191-11 2/705/44/13 виданий 23.07.2013 року Уманським міськрайонним Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 солідарно залишку заборгованості в розмірі 85196,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

11.03.2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58543724 із зазначенням стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8519,67 грн.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на майно та кошти боржника та з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 не проживає за вказаною у виконавчому документі адресою і в результаті вжитих заходів його місцезнаходження не встановлено. 26.03.2020 року виконавчий документ повернуто стягувачу без подальшого виконання на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження".

03.05.2023 року за вх.№3833/26.9-43/5 до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 про відновлення виконавчого №58543724, вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з майна боржника.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №70760330 від 02.02.2023 року заборгованість в розмірі 85196,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнута в повному обсязі, а також стягнута основна винагорода приватного виконавця.

03.05.2023 згідно квитанції № боржником сплачено на депозитний рахунок відділу ДВС витрати виконавчого провадження в розмірі 250 грн.

03.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №58543724, копію якої направлено боржнику до відома. 15.05.2023 до ВДВС надійшла скарга ОСОБА_1 на протиправність дій державного виконавця, щодо винесення вищевказаної постанови.

19.05.2023 постанова від 03.05.2023 скасована постановою начальника відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзовським О.О.

23.05.2023 до відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшла заява ОСОБА_1 щодо вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з майна боржника.

08.06.2023 ОСОБА_1 направлено відповідь на заяву та надано роз`яснення вимог Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до якого повідомлено, що виконавче провадження №58543724 з примусового виконання виконавчого листа №2-1191-11 2/705/44/13, виданого 23.07.2013 Уманським Міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 85196,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» завершено на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що не є підставою для вилучення відомостей з єдиного реєстру боржників та зняття арешту з майна боржника.

Скаржник ОСОБА_1 направив на адресу суду заперечення на відзив відділу ДВС та просив задовольнити його скаргу про визнання дій державного виконавця протиправними та бездіяльними.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 показав, що ним було погашено борг за виконавчим провадження 70760330, який був стягнутий приватним виконавцем Недоступом Д.М. Після виконання своїх боргових зобов`язань він звернувся до ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) для того, щоб його дані були видалені з Єдиного державного реєстру боржників та був знятий арешт з його майна, що був накладений постановою ВДВС у м.Умані. На свої неодноразові звернення він отримав відмову, окрім всього іншого з нього вимагають сплати виконавчого збору за виконавче провадження, зобов`язання за яким було ним виконане в межах іншого виконавчого провадження у приватного виконавця Недоступа Д.М. та на реквізити якого ним була сплачена відповідна винагорода. Просить визнати вказані дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) протиправними та неправомірними і зобов`язати ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вилучити його відомості з Єдиного реєстру боржників та зняти арешт з його майна.

В судовому засіданні представник органу ДВС державний виконавець Бойко Т.Д. заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки в діях державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з майна ОСОБА_1 та виключення його з Єдиного реєстру боржників відсутні ознаки протиправності та бездіяльності. Державний виконавець діяла виключно згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», які в даному випадку не покладають на державного виконавця обов`язку вчиняти зазначені скаржником дії, тому просила в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вислухавши скаржника та представника органу ДВС, дослідивши матеріали скарги та наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до вимог статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву.

В даному випадку скаржник зазначає підставою для поновлення пропущеного строку його звернення - зі скаргою на протиправність дій державного виконавця Бойко Т.Д. до начальника Уманського міського ВДВС у Черкаській області від 15.05.2023; з заявою до начальника Уманського міського ВДВС у Черкаській області від 23.05.2023 щодо вилучення відомостей відносно нього з бази даних Єдиного реєстру боржників та зняття арешту з його майна; зі скаргою на бездіяльність та протиправність дій державного виконавця до Міністерства юстиції України від 01.06.2023 року. Крім того, 11.07.2023 року він звертався до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Уманського СВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання ними їх протиправної діяльності та звільнення майна позивача з-під арешту шляхом винесення постанови про звільнення всього майна, що належить позивачу, з-під арешту. Але 19.07.2023 отримав ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки йому необхідно звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, що ним і було зроблено 26.07.2023 року.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що строк подання скарги до суду пропущений з поважних причин, а тому є підстави для поновлення строку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1) частини другої статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що постановою про закінчення ВП №70760330 від 02.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1191-11 виданого 23.07.2013 Уманським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору №248815-CRED від 05/09/2008 13182,08 доларів США, що становить 100330,00 грн. відповідно до курсу НБУ, станом на час звернення до суду та заборгованість по пені в сумі 303,36 грн. Згідно заяви стягувача залишок заборгованості становить 85196,73 грн.

23 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Гудзовського О.О. з проханням про вилучення відомостей відносно нього з бази даних Єдиного реєстру боржників та зняти арешт з його майна, на підставі сплати ним боргу та винагороди приватному виконавцю Недоступу Д.М відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 ВП №70760330.

Згідно відповіді ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області від 08.06.2023 року №30015-5 заявнику ОСОБА_1 було роз`яснено, що виконавчий лист №2-1191-11 2/705/44/13 виданий 23.07.2013 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області двічі був пред`явлений до виконання в ВДВС у м.Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) і постановою від 11.03.2019 року в ВП №58543724 була винесена постанова про стягнення виконавчого збору на користь держави. Вказана постанова не скасована і не оскаржена боржником. ВП №58543724 з примусового виконання виконавчого листа №2-1191-11 2/705/44/13 виданого 23.07.2013 року Уманським міськрайонним судом завершено на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що не є підставою для здійснення державним виконавцем дій щодо вилучення даних з реєстру боржників та зняття арешту з майна боржника. Крім того, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.02.2023 року в/п №70760330, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Недоступом Д.М. заборгованість в розмірі 85196,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнута в повному обсязі, а також стягнута основна винагорода приватного виконавця та не сплачено виконавчий збір, тому у державного виконавця відповідно відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 .

Крім того, 11.03.2019 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №58543724 ході примусового виконання зазначеного рішення суду за виконавчим листом №2-1191-11 2/705/44/13 виданим 23.07.2013, було накладено арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_1 , а також прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8519,67 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №349675181 від 09.10.2023 року номер запису обтяження №2451373, 11.09.2013 року державним реєстратором Сивачук К.С. відповідно до постанови ВП 39205490 від 06.09.2013, що видана Уманським МВ ДВС Уманського МРУЮ, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Номер запису про обтяження 33494718, 02.10.2019 ОСОБА_3 , Уманський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на підставі постанови про арешт майна боржника № 58543724 від 27.03.2019 уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області накладає арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частина 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з ч.5 вказаної статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Під час розгляду скарги в порядку ст. 447 ЦПК України суд лише перевіряє обґрунтованість скарги та при встановленні порушень визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається зі скарги, боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, якими йому відмовлено у знятті арешту з його майна та вилучення відомостей відносно нього з Єдиного реєстру боржників, оскільки вважає, що всі зобов`язання перед стягувачем АТ КБ «Приватбанк» та приватним виконавцем Недоступом Д.М., що пов`язані з виконанням виконавчого провадження, виконані ним у повному обсязі.

Під час розгляду справи встановлено, що дійсно відділом ДВС відносно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №2-1191-11 2/705/44/13 від 23.07.2013 було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 солідарно заборгованості в розмірі 100633,36 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідно до постанови державного виконавця від 26.06.2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» було повторно пред`явлено виконавчий лист до виконання, який 26.03.2020 року повернуто стягувачеві без подальшого виконання на підставі п.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, 11.03.2019 року державним виконавцем під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №58543724 було вказано про необхідність стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 8519,67 грн. Стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» втретє подав виконавчий лист №2-1191-11 2/705/44/13 від 23.07.2013 до виконання приватному виконавцю Недаступу Д.М., який закінчив виконавче провадження №70760330 стягненням боргу з ОСОБА_1 та основної винагороди приватного виконавця, при цьому розмір виконавчого збору в розмірі 8519,67 грн., який має бути стягнутий на користь держави в межах виконавчого провадження №58543724, так і залишився не сплачений, що не надає державному виконавцю повноважень для зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, та виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Отже в даному випадку, враховуючи приписи ч.7 ст.9 та ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», в разі повернення виконавчого листа без виконання на державного виконавця не покладається обов`язку здійснити зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 та вилучення з реєстру боржників відомостей щодо останнього, оскільки п.5 ст.37 Закону на основі якого виконавчий лист №2-1191-11 2/705/44/13 від 23.07.2013 вдруге був повернутий органом ДВС стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк», не є підставою для скасування заходів примусового виконання рішень, що свідчить про правомірність дій державного виконавця та про відсутність порушених прав та інтересів скаржника.

За встановлених обставин, суд вважає посилання скаржника на протиправність та бездіяльності державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.Д. необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що дії та рішення державного виконавця ВДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) прийняти правомірно, в межах повноважень та при наявності до того законних підстав, суд не вбачає порушень прав та законних інтересів боржника, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-260, 265, 268, 353, 447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на протиправність та бездіяльність державного виконавця.

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на протиправність та бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 20.11.2023 року.

Суддя Р. В. Піньковський