Ухвала

Іменем України

01 червня 2023 року

м. Київ

справа № 754/16572/21

провадження № 61-5633ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду вищевказаній справі з заявою про забезпечення позову, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яку аргументовано тим, що імовірне відчуження спірної квартири позивачкою, яка є її власником, ускладнить виконання рішення суду в даній справі, або зробить його неможливим до виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Забезпечено вищезазначений позов шляхом накладення арешту на 63,82 % ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 .

Судові рішення мотивовано тим, що заходи забезпечення позову, є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача за зустрічним позовом.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Скріжалєвська Л. П. 17 квітня 2023 року звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2023 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано заявниці звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а також сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

У травні 2023 року заявником виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 29 травня 2023 року, сплачено судовий збір та надано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивовано отриманням оскарженої копії постанови 21 березня 2023 року, що підтверджено копією відповідної розписки.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене та те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявницею пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Касаційна скарга аргументована недоведеністю обставин щодо можливості істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача за зустрічним позовом.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_2 звернувся до суду зі зустрічним позовом про поділ спільного майна подружжя.

Предметом спору в цій справі є розподіл спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка набута в період шлюбу сторін на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04 липня 2019 року.

Право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 .

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно є обґрунтованим та співмірним із заявленими вимогами, про що судами було зроблено вірний висновок.

Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки власника майна під час розгляду судового спору, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення.

Доводи касаційної скарги, зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та не спростовують правильних по суті спору висновків судів попередніх інстанцій.

За наведених обставин судом на законних підставах вжито зазначені заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на судові рішення, якими вирішено процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Скріжалєвської Любові Петрівни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 березня 2023року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
А. Ю. Зайцев В. М. Коротун