Справа № 127/2-1808/10
Провадження № 22-ц/801/1202/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокуСправа № 127/2-1808/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2023 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Дерновою В.В.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року приватний виконавець Собчук В.В. звернувся до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, та просив надати дозвіл для звернення стягнення на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку площею 0,1745 га, кадастровий номер :04:004:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2023 року подання задоволено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу.

В якості основних доводів скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що земельна ділянка належить ОСОБА_2 та не зареєстрована за померлим спадкодавцем ОСОБА_3 і тому не могла бути включена в спадкову масу та прийнята у спадщину спадкоємцем ОСОБА_1 . В свою чергу, вказані обставини були відомі представнику ТОВ «Гермес Інвест-Буд». Крім того він , як спадкоємець померлого в межах вартості успадкованого майна сплатив суму боргу в розмірі 76913,00 грн. 22.11.2021 на користь АТ « універсал Банк». При цьому також вказував, що стягувач не позбавлений права звернення стягнення на предмет іпотеки, яким він не скористався.

ТОВ «Гермес Інвест-Буд» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Приватний виконавець Собчук В.В. подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, вказав, що заперечує проти апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволені та ухвалу суду залишити без змін.

Суд вирішив розглянути справу у його відсутність.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції поза межами доводів апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив того, що права ОСОБА_1 не будуть порушені, оскільки його представником заявлено у судовому засіданні, що спірна земельна ділянка не увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте вона залишилася іпотечним майном, на яке може бути звернуто стягнення.

Однак апеляційна інстанція не може погодитися з таким висновком суду та відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України та виходить за межі доводів апеляційної скарги.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 10 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» законодавець визначив, у якому порядку звертається стягнення на об`єкти нерухомого майна фізичної особи. Частинами третьою-четвертою статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Системне тлумачення статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження», статті 440 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що виконавець має право звернутися до суду з поданням у випадку, якщо наявне нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване за боржником. При цьому під нерухомим майном слід розуміти земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Останні можуть виступати об`єктами права.

Звертаючись до суду з поданням, державним виконавцем зазначено, що судове рішення про стягнення із боржника коштів не виконується, при цьому право власності на земельну ділянку, яка належить боржнику не зареєстроване в установленому Законом порядку за ним. Тому просив в межах виконання виконавчого провадження звернути стягнення на вказану земельну ділянку, яка належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3 з метою виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 березня 2010 року стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ПП ВТФ «Агропромселбуд» на користь ВАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором № 1/97/270808 від 27 серпня 2008 року в розмірі 77 001,09 доларів США, що еквівалентно 616 039,52 грн. На підставі рішення суду видано виконавчий лист і відкрито виконавче провадження.

Відповідно до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.08.2008 ОСОБА_3 придбав земельну ділянку площею 0,1745 га, кадастровий номер :04:004:0013, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 4, а.с. 110-111).

Вказана земельна ділянка була передана ОСОБА_3 у іпотеку ВАТ «БМ Банк», що підтверджується Договором іпотеки від 27.08.2008, відповідно до п. 1.3 якого у зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку не оформлено, сторони за цим договором домовились, що Іпотекодавець оформить право власності на земельну ділянку, що буде підтверджуватися відповідним Держаним актом протягом шести місяців після підписання кредитного договору (т. 4, а.с. 105-109).

ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 помер. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2017 замінено сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_3 на спадкоємця ОСОБА_1 в межах вартості спадкового майна.

Судом встановлено, що 15.02.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа № 2-1808/10 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено (Т5 а.с. 37).

Постановою Вінницького апеляційного суду встановлено, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадкоємцями майна останнього являються ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , між якими 08 листопада 2012 року було укладено договір про розподіл спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом. За умовами вказаного договору у власність ОСОБА_1 перейшли автомобілі, а у власність ОСОБА_4 перейшла квартира.

ОСОБА_1 було здійснено 2 платежі на загальну суму 76 913 грн. на користь АТ «Універсал Банк» з призначенням платежу «Погашення заборгованості в межах вартості спадкового майна».

Одночасно квартира (яка була власністю померлого ОСОБА_5 ) увійшла у спадкову масу і була розподілена між спадкоємцями за їх згодою.

ОСОБА_1 , як спадкоємець рухомого майна ОСОБА_3 , вчинив дії, щодо погашення заборгованості останнього по кредитному договору від 27 серпня 2008 року, яка стягується на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 березня 2010 року, сплативши кошти кредитору в межах вартості майна, одержаного ним в спадщину.

Вінницький апеляційний суд звертає увагу, що спадкоємцями щодо майна померлого іпотекодавця ОСОБА_3 , крім боржника ОСОБА_1 є спадкоємець ОСОБА_4 . Даний факт сторонами не заперечуються.

Відтак спадкоємець ОСОБА_4 , як і ОСОБА_1 має не тільки права, а і обов`язки щодо погашення заборгованості по кредитному договору.

На вказану обставину суд першої інстанції уваги не звернув, не з`ясував це питання і не дав цій обставині належної правової оцінки.

Вирішуючи подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, суд має брати до уваги інтереси не тільки ОСОБА_1 , а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням подання, зокрема спадкоємця ОСОБА_4 .

Апеляційний суд наголошує на тому, що недопустимо на момент вирішення подання вирішувати питання права та охоронювані законом інтереси особи, яка не є учасником цього судового процесу.

В супереч ч.1 ст.81 ЦПК України приватний виконавець не довів ті обставини, якими він обґрунтовував подання.

З урахуванням зазначеного апеляційний суд, дійшов до висновку, що подання виконавця, є необґрунтованим та передчасним.

Вінницький апеляційний суд вважає, суд першої інстанції ухвалив рішення, яким фактично вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні подання.

Колегія суддів, виходячи за межі апеляційної скарги, приходить до висновку про її задоволення з вищевикладених підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, апеляційна інстанція, виходячи за межі доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду залишатися в силі не може, в силу ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової про відмову в задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку- відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст постанови складено 05 червня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало