Провадження № 2-з/537/10/2023
Справа № 537/2130/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 ,

про забезпечення позову

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони на вчинення будь-яких дії відносно майнових прав на нерухомість: адміністративні будівлі із складами продбази та частина складського приміщення площею 1238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ; будівлю по АДРЕСА_2 ; вбудований магазин непродовольчих товарів площею 135,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; приміщення вбудованого магазину загальною площею 95,6 кв.м., приміщення вбудованого магазину та кафе-бару площею 161,7 кв.м., вбудоване приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 257,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 , зокрема: реєструвати право власності, оцінювати майно, виготовляти технічну документацію, здійснювати переуступку права вимоги на об`єкт, продавати, міняти, дарувати, заповідати тощо. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме адміністративні будівлі із складами продбази та частина складського приміщення площею 1238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ; будівлю по АДРЕСА_2 ; вбудований магазин непродовольчих товарів площею 135,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; приміщення вбудованого магазину загальною площею 95,6 кв.м., приміщення вбудованого магазину та кафе-бару площею 161,7 кв.м., вбудоване приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 257,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 маю намір протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання спільною сумісною власністю майно набуте під час шлюбу. З 17 травня 1999 року відповідно до свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серії НОМЕР_1 , заявник перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час між ним та дружиною склалися складні та напружені відносини. Під час сварок ОСОБА_2 неодноразово заявляла, що має намір продати сімейне майно або переписати його на третю особу, а саме адміністративні будівлі із складами продбази та частина складського приміщення площею 1238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ; будівлю по АДРЕСА_2 ; вбудований магазин непродовольчих товарів площею 135,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; приміщення вбудованого магазину загальною площею 95,6 кв.м., приміщення вбудованого магазину та кафе-бару площею 161,7 кв.м., вбудоване приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 257,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 . Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.05.2023 № 333934186 власником даного майна є ОСОБА_2 . Також, ОСОБА_2 має намір заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися даним нерухомим майном та мати до нього вільний доступ. Відповідно до чинного йому на праві спільної сумісної власності належить частина прав на вищезазначене майно, оскільки кошти для придбання нерухомості були з сімейного бюджету. На сьогоднішній день між сторонами виник майновий спір, тому невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов про поділ майна буде задоволено. Наведені вище факти засвідчують порушення права заявника на вимоги на 1/2 об`єктів, тому вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом заборони вчинення будь-яких дій з об`єктами та накладенням арешту на ці об`єкти.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами є спір стосовно майна; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у зв`язку з чим, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом накладенням заборони на вчинення будь-яких дії відносно майнових прав на нерухомість та шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Із урахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача за зустрічним позовом зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 149-154, 157, 174-175, 177, 187, 189, 258, 260, 274-279, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення, а саме заборонити вчиняти будь-які дії відносно майнових прав на нерухомість: адміністративні будівлі із складами продбази та частина складського приміщення площею 1238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ; будівлю по АДРЕСА_2 ; вбудований магазин непродовольчих товарів площею 135,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; приміщення вбудованого магазину загальною площею 95,6 кв.м., приміщення вбудованого магазину та кафе-бару площею 161,7 кв.м., вбудоване приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 257,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 , зокрема: реєструвати право власності, оцінювати майно, виготовляти технічну документацію, здійснювати переуступку права вимоги на об`єкт, продавати, міняти, дарувати, заповідати тощо.

Вжити заходи забезпечення, а саме накласти арешт на майно, а саме адміністративні будівлі із складами продбази та частина складського приміщення площею 1238,3 кв.м. по АДРЕСА_1 ; будівлю по АДРЕСА_2 ; вбудований магазин непродовольчих товарів площею 135,0 кв.м. по АДРЕСА_3 ; приміщення вбудованого магазину загальною площею 95,6 кв.м., приміщення вбудованого магазину та кафе-бару площею 161,7 кв.м., вбудоване приміщення кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 257,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_4 .

Копії ухвали для виконання направити до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а також учасникам справи для відома.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Маханьков О.В.