Справа №601/905/23
Провадження № 2/601/337/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

при секретарі судового засідання Коляді О.В.,

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

провівши судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

В липні 2022 року позивач повернувшись із с.Троянів Житомирського району в с. Жолоби Кременецького району, стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 їхній батько. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 . Право власності на нерухоме спадкове майно було зареєстровано в Кременецькому РК БТІ за реєстровим №454, книга 2 за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Жолобівської сільської ради народних депутатів №22/55 від 12 грудня 1994 року.

Після повернення в с. Жолоби він дізнався, що його брат ОСОБА_4 11 червня 2013 року звернувся у Кременецьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті їхнього батька - ОСОБА_5 .. По його заяві в держнотконторі було заведено спадкову справу №139/2013.

20 вересня 2013 року відповідач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не виділена частка померлого в майні колгоспного двору і рекомендовано звернутися до суду.

ОСОБА_4 15 липня 2018 року звернувся до Кременецького районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька. Рішенням Кременецького районного суду від 08 серпня 2018 року в цивільній справі №601/1375/18 за позовом ОСОБА_4 до Жолобівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на наступне спадкове майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями,які розташовані за адресою : АДРЕСА_1 ,що належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого на підставі рішення виконкому Жолобівської сільської ради №22/55 від 12 грудня 1994 р.

Відповідачем при зверненні в нотаріальну контору і до суду були порушені вимоги чинного законодавства, згідно яких на ньому лежав обов`язок сприяти всебічному, повному, об`єктивному встановленню всіх обставин справи. ОСОБА_4 в заяві в Кременецьку державну нотаріальну контору та в позовній заяві до суду вказав неправдивий факт і шляхом обману скрив від нотаріуса і суду ту обставину, що відповідно до змісту ст.1261 ЦК України, як він, так і позивач є спадкоємцями першої черги за законом і заявив позов до неналежного відповідача - Жолобівської сільської ради.

На початку вересня 2022 року позивач в апеляційному порядку оскаржив рішення Кременецького районного суду від 06 серпня 2018 року до Тернопільського апеляційного суду. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 березня 2023 року його апеляційну скаргу - задоволено. Рішення Кременецького районного суду від 06 серпня 2018 року скасував і ухвалив нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до Жолобівської сільської ради про визнання власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Після отримання постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 березня 2023 року позивач 06 квітня 2023 року звернувся із заявою до державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори по питанню видачі мені свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно. Від нотаріуса одержав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначеного, оскільки його постійне місце проживання зі спадкодавцем (батьком) ОСОБА_5 не підтверджено відповідними документами і в 6-ти місячний термін встановлений ст.1270 ЦК України, який починається з часу відкриття спадщини, він як спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, тому він вважається таким що не прийняв спадщини. Рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 травня 2023 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та надано строк відповідачу для подання відзиву.

Ухвалою суду від 15 червня 2023 року клопотання позивача та представника відповідача задоволено, в судове засідання викликано свідків та закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Сідорова І.А. у відзиві на позовну заяву заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_5 , і не підтверджено належними та допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали його своєчасно звернутися до нотаріуса із такою заявою. Вказала що відповідно згідно з вироком Кременецького районного суду від 24.10.2017 року ОСОБА_2 був в с. Жолоби 10.04.2016 року.

Позивач подав до суду відповідь на відзив вказав, що його брат відповідач по справі при звернені в нотаріальну контору та до суду приховав той факт, що він як і позивач є спадкоємцями першої черги за законом. Крім того Тернопільський апеляційний суд розглядаючи його апеляційну скарги постановою від 02 листопада 2022 року поновляючи йому строк на апеляційне оскарження вказані вище обставини пропущення позивачем строку визнав поважним, а згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Просить задовольнити його позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Корф П.К. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги просили їх задоволити. Додатково ОСОБА_2 зазначив що його брат просив щоб він зробив ремонт у батьківській хаті, після чого обіцяв йому що він буде там жити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказав що він доглядав за батьком, про смерть батька позивача повідомила його дружина.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Сідорова І.А. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_6 надала суду покази, згідно яких зазначила, що була у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_4 . Коли в 2013 році помер ОСОБА_5 вона телефонувала позивачу по справі щоб повідомити його про смерть батька, разом з тим позивач на похорон не прибув. Приїхав на весні 2013 року та вона йому показала де знаходиться могила батька.

Свідок ОСОБА_7 надала суду покази, згідно яких зазначила, вона є сусідкою померлого ОСОБА_5 , вказала що відповідач доглядав за батьком, обробляв город. Позивача вона бачила біля п`яти раз. Останній раз як був у батька здійснив крадіжку. Позивача на похороні батька не було. На час смерті ніхто з батьком не проживав. В 2016 році бачила позивача у селі.

Свідок ОСОБА_8 надала суду покази, згідно яких зазначила, вона є сестрою померлого ОСОБА_5 . Вона здійснила поховання брата, на похороні позивача не було. Знає що він був в селі с. Жолоби через 3 роки після смерті батька.

Свідок ОСОБА_9 надав суду покази, згідно яких зазначив, що на час слухання справи позивач проживає у його будинку, оскільки немає власного житла. Поряд з тим у будинку батька ніхто не проживає. Позивача знає біля п`яти років.

Свідок ОСОБА_10 надала суду покази, згідно яких зазначила, що є сусідкою померлого ОСОБА_5 , вказала що час від часу бачила позивача біля будинку батька.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 05 червня 2018 року (а.с.10), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 .. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Жолобівської сільської Ради народних депутатів №22/55 від 12.12.1994.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області від 22.10.2013, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Згідно погосподарської книги №3 за 1991-1995 склад сім`ї колгоспного двору по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року голова домогосподарства ОСОБА_11 та син ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою Жолобівської сільської ради №298 від 23.05.2018.

З Витягу із акту огляду у МСЕК №078160 вбачається, що ОСОБА_13 інвалід з дитинства довічно.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.08.2018 позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задоволено, визнано за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.03.2023 рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.08.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.04.2023 державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори Остапчуком В.П., ОСОБА_2 відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутись до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності з Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач пропущений термін звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини обґрунтовує тим, що протягом десяти років не приїжджав додому і не знав про смерть батька.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини».

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61- 6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 01 червня 2022 року у справі № 148/1805/20 (провадження № 61-16005св21).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Вказані висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 27 вересня 2022 року у справі № 143/1486/19 (провадження № 61-16570св21), а також у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 456/2380/19.

Тому посилання позивача на незнання про смерть батька не належить до об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини, а є суб`єктивними обставинами, які залежали від волі позивача на вчинення чи не вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Крім того, Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_2 затверджено угоду про примирення. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , зазначили, що позивач знав про смерть батька, протягом цього часу приїжджав в село та йому показували де могила батька.

Таким чином у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Тому суд вважає, що позивач мав змогу прийняти спадщину на протязі шести місяців шляхом написання заяви в нотаріуса або направленням заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору поштою, оскільки знав про смерть спадкодавця та мав для цього достатньо часу, тобто судом причини пропущення строку на прийняття спадщини визнаються такими, що не являються поважними.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність обставин, що об`єктивно перешкоджали йому своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що позивач не довів того, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 з поважної причини, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 263,264,265,268 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2023 року.

Головуючий: