Справа № 523/6944/23
Провадження №4-с/523/51/23
У Х В А Л А

"29" травня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 , стягувач: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», боржниця: ОСОБА_2 , орган виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2023 року представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Розенбойм Ю.О. звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою , в якій просив скасувати арешт та заборону відчуження майна, накладені на все майно скаржника на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 вересня 2013 року у ВП № 39449686, відкритого з метою примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 2-3265/11.

В обґрунтування скарги представник зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м.Одеси на виконання рішення у справі № 2-3265/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом у сумі 4715471,57 грн., за відсотками 238341,78 грн., пені за прострочення виконання зобов`язань у сумі 435719,91 грн., та стягнення з ОСОБА_1 на користь «ОТП Банк» судових витрат у сумі 910 грн.

27 грудня 2013 року виконавче провадження закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 30 червня 1999 року. У подальшому відбулося повне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за таких умов: на підставі договорів право вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 24 червня 2016 року перейшло від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», 11 квітня 2018 року від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», 13 квітня 2018 року від ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» до ОСОБА_3 , який у подальшому 10 лютого 2019 року відступив право вимоги ОСОБА_4

26 грудня 2022 року ОСОБА_4 , як правонаступник первісного кредитора, підтвердив виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 та повідомив про відсутність будь-яких претензій.

Проте накладений в рамках виконавчого провадження арешт є чинним, тому ОСОБА_1 як власник майна та сторона виконавчого провадження звертається до суду із даною скаргою.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином. Проте їх неявка в силу вимог ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заперечень проти скарги на адресу суду не надходило.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності суб`єкту оскарження та стягувача.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини як з матеріалів справи, так з Автоматизованої системи виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 29 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», яке у подальшому змінило своє найменування на ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання кредиту № CL-SME/500/069/2007. Оскільки свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позичальник належним чином не виконував і утворилася заборгованість, тому ПАТ «ОТП Банк» звернувся з позовом до суду.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 12 грудня 2011 року солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитом у сумі 4715471,57 грн., заборгованість за відсотками 238341,78 грн., пеню за прострочення виконання зобов`язань у сумі 435719,91 грн., та з ОСОБА_1 на користь «ОТП Банк» судових витрат у сумі 910 грн.

На виконання даного рішення 17 серпня 2013 року судом був виданий виконавчий лист, на підставі якого 21 серпня 2013 року за заявою стягувача головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яке у подальшому змінило своє найменування на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 39449686.

04 вересня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 7315204 від 29 жовтня 2013 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Зіборовою В.В. внесено запис про обтяження № 3109155 на все майно боржника.

27 грудня 2013 року на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції від 30 червня 1999 року, виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку із встановленою законом забороною звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

24 червня 2016 року між стягувачем ПАТ «ОТП Банк» (первісним кредитором) та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 24/06/16, на підставі якого новий кредитор набув усі права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CL-SME/500/069/2007 від 29 листопада 2007 року.

У подальшому за договором факторингу №11/04/18-ДГ ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передало ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором.

У свою чергу 13 квітня 2018 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» передає право вимоги за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 ОСОБА_3

10 лютого 2019 року ОСОБА_4 на підставі договору про відступлення права вимоги за договором № CL-SME/500/069/2007 від 29 листопада 2007 року набуває у ОСОБА_3 право вимоги до ОСОБА_1 .

Відповідно до нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_4 , який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № CL-SME/500/069/2007 від 29 листопада 2007 року, він підтверджує, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання за кредитним договором, будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру стосовно виконання зобов`язань немає.

29.03.2023 р. відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розглянуто звернення адвоката боржника та повідомлено про знищення виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання.

За нормами ч.1 ст.74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника державним виконавцем:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, законодавство не передбачає підстав для зняття арешту та заборони відчуження державним виконавцем у зв`язку з виконанням боржником боргових зобов`язань після повернення виконавчого листа стягувачу з правом повторного його пред`явлення до виконання, а може бути знятий лише за рішенням суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, та власником майна, на яке державним виконавцем накладено арешт та заборону відчудження, то питання про відновлення його прав як власника майна має бути вирішено у порядку у порядку розділу VII ЦПК України.

Враховуючи те, що боржником сплачено забогованість за кредитним договором підстав для обтяження майна не має. Оскільки виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання, тому арешт і заборона відчуження майна підлягають скасуванню судом.

Керуючись ст.ст.260, 261, 447, 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», боржниця: ОСОБА_2 , орган виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зобов`язання вчинити певні дії.

Скасувати арешт та заборону відчуження майна, накладені на все майно ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 вересня 2013 року у ВП № 39449686, відкритого з метою примусового виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 2-3265/11.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена 29 травня 2023 року.

Суддя