Справа № 350/849/23
Номер провадження 2-о/350/60/2023
У Х В А Л А

про залишення без руху

01 червня 2023 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, -

в с т а н о в и в:

31.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із заявою, у якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 недієздатною особою; встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити її опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Вивчивши та перевіривши зміст заяви про роз`яснення судового рішення та доданих до неї документів, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.1 ч.2 до ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказується, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема з`ясувати, які фізичні особи чи організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявнику та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити її опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У випадку встановлення недієздатності ОСОБА_2 , можливе призначення ОСОБА_3 її опікуном буде впливати на його права та обов`язки, дотримання та виконання яких нерозривно пов`язано із його особистою волею. Тому заявниці необхідно визначитися з колом заінтересованих осіб у справі та залучити ОСОБА_3 як заінтересовану особу до участі у цій справі, оскільки ухвалення рішення у цій справі може вплинути на його права або обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно з ст.55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Окрім цього, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Відповідно до ст.41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

У мотивувальній частині поданої до суду заяви заявниця зазначає, що необхідно витребувати в органу опіки та піклування (виконавчому комітеті Перегінської селищної ради) подання про призначення ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_2 . Тобто заявниця зазначає про необхідність витребування певного документу, однак не зазначає, хто саме повинен його витребувати, та у прохальній частині заяви не ставить таку вимогу перед судом.

Водночас суд звертає увагу заявниці, що згідно із ч.ч. 1, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом, у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ повинна видати його на вимогу суду.

З вищезазначених положень вбачається, що суд може витребувати відповідний доказ у разі неможливості самостійно надати стороною докази.

Однак у поданій до суду заяві позивачка не зазначила які обставини свідчать про те, що вона не може самостійно отримати та долучити до матеріалів справи відповідний доказ, як і не надала суду жодних письмових підтверджень таким обставинам.

Отже, всупереч вищезазначеним вимогам, заявницею до заяви не додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_2 , а також доказів того, що ОСОБА_3 звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Також до матеріалів справи не долучено всіх документів, які підтверджують факт родинних відносин заявника ОСОБА_3 та особи, опікуном якої він бажає стати, а саме відсутній документ свідоцтва про народження ОСОБА_3 , як і не зазначено та не долучено доказів, з яких можна встановити, чи має змогу ОСОБА_3 надавати постійну сторонню допомогу і догляд ОСОБА_2 , а саме де він навчається, працює, чи може перебувати постійно поряд з останньою, тощо.

Оскільки справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху та надання заявнику строку на усунення зазначених вище недоліків та надання суду відповідних документів.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя А.М. Бейко