печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

секретаря Ємець Д.О.

за участю:

представника позивача - Гордійчука Ю.В.

представника відповідача - Пінчук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Гордійчука Юрія Володимировича про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Тетяни Григорівни від розгляду цивільної справи №757/67719/21-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» про визнання права власності, скасування державної реєстрації та визнання іпотеки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №757/67719/21-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» про визнання права власності, скасування державної реєстрації та визнання іпотеки припиненою.

28.11.2023 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Гордійчук Юрій Володимирович подала в судовому засіданні заяву про відвід судді Ільєвої Тетяни Григорівни.

Так, адвокат мотивує відвід тим, що під час розгляду вказаної справи, головуючий суддя постановив ухвалу про зупинення провадження, яку апеляційною інстанцією було скасовано, а тому, на думку представник, суд є зацікавленим в розгляді справи.

Окрім цього, дана справа довго перебуває у провадженні судді та існують інші обставини стосовно судді Ільєвої Т.Г., які, на думку заявника, вказують на її упередженість щодо розгляду даної справи.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений ст.36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до п. 3 та п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами частини сьомої статті 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Таким чином, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого у справі за її позовом судді щодо неї та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність її відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, являються суб`єктивним сприйняттям обставин щодо неналежного утворення та законності суду як органу державної влади, і такого ж статусу суддів суду, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість головуючого судді по суті справи, оскільки доводи заявника зводиться до не погодження учасника процесу з прийнятим рішенням судді в ході розгляду справи.

Таким чином, суд звертає увагу, що незгода з процесуальними діями під час розгляду, справи не може вказувати на упередженість суді під час розгляду, оскільки вказані посилання не співвідносяться з чинним ЦПК України та є безпідставними.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відтак, заявлений відвід не підлягає задоволенню, у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Щодо інших обставин, на які посилається заявник, щодо кримінального провадження відносно головуючого судді, то, на думку суду, такі посилання сторони адвоката, який здійснює представництво в судах, захищає права осіб є упередженими та свідчать про неповагу до суду.

Окрім іншого, суд звертає увагу адвоката на ст. 17 КПК України, в якій чітко зазначено, що таке презумпція невинуватості.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Гордійчука Юрія Володимировича про відвід судді Печерського районного суду м. Києва Ільєвої Тетяни Григорівни від розгляду цивільної справи №757/67719/21-ц за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН» про визнання права власності, скасування державної реєстрації та визнання іпотеки припиненою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.12.2023.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА