КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/6804/22 Головуючий у 1 інстанції: Тиха О.О.

Провадження № 22-ц/824/11330/2023 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

04 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу адвоката Лобка Валерія Миколайовича подану в інтересах ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 21.04.2021 приблизно о 09 год. 37 хв., в м. Києві по вул. Пирогівський Шлях, 167-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля «DAF XF», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2021 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відповідно до Полісу № АР/087609 та №АР/0877610.

Згідно зі Звітом від 21.07.2021 № 1622 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 188 713,62 грн., при цьому, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, а отже, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , становить 89300,62 грн.

27.07.2021 ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» з заявою про страхове відшкодування.

Згідно з умовами страхового полісу № АР/087609 страхова сума відшкодування становить 130 000,00 грн., при цьому франшиза дорівнює 2600,00 грн. На сьогоднішній день страхове відшкодування позивачу не сплачено.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на положення п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить позов задовольнити, стягнути з ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на її користь страхове відшкодування у розмірі 68 840,50 грн. (без ПДВ); пеню за прострочення виплати страхового відшкодування - 15 491,94 грн., стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у сумі 82 130,40 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про стягнення страхового відшкодування, шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 68 840 гривень 50 копійок; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 15 491 гривня 94 копійки; витрати на правничу допомогу в розмірі 3 292 гривні 90 копійок; витрати за проведення оцінки у розмірі 1773 гривні 10 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 843 гривень 30 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 82130 гривень 40 копійок; витрати на правничу допомогу в розмірі 3207 гривень 10 копійок; витрати за проведення оцінки у розмірі 1726 гривень 90 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 821 гривня 33 копійки.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, з відповідача ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 82130,40 грн., як різниця між сумою вартості відновлювального ремонту 188 713,62 грн., скорегованого на суму ПДВ (20%) - 37742,72 грн. та страховим відшкодуванням в межах ліміту відповідальності страховика (68 840,50 грн.).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі апелянт послався на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права. Просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог щодо стягнення з нього майнової шкоди та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову стосовно ОСОБА_1 відмовити.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги ти що, суд першої інстанції не звернув увагу на зміст та підстави позовних вимог. Не врахував той факт, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована. Згідно з умовами страхового полісу № АР/087609 страхова сума відшкодування становить 130 000,00 грн., при цьому франшиза дорівнює 2600,00 грн.

Зазначає, що позивач не обґрунтував своє небажання отримувати відшкодування від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1622 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , становить 89 300 гривень. Тобто сума яку повинен (і має право отримати) потерпілий значно менша за суму у 130 000 гривень яку зобов`язана відшкодувати страхова компанія.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційні скарги від учасників справи до суду не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 21.04.2021 приблизно о 09 год. 37 хв., в м. Києві по вул. Пирогіський Шлях, 167-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля «DAF XF», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом SCHWARZMULLER SPA-3E, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2021 по справі № 752/10888/21 (провадження № 3/752/5558/21), яка набрала законної сили 25.05.2021, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «DAF XF», номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відповідно до Полісу № АР/0877610 від 20.09.2020, яким передбачено страхову суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн.; франшизу - 2600,00 грн.

27.07.2021 позивач звернулася до ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» з заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до Звіту від 21.07.2021 № 1622 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 188 713,62 грн., що також підтверджується ремонтною калькуляцією № 1622 від 21.07.2021; вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (70%), тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , становить 89300,62 грн. Коефіцієнт фізичного зносу - 0,70 з урахуванням п. 7.41 Методики.

Звіт про визначення вартості матеріального збитку № 1622 від 21.07. був виконаний суб`єктом оціночної діяльності, який має необхідну кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів та діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, та виконаний з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України "Про страхування", ЦК України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого.

При цьому Розділом ІІІ Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України.

Так, пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За правилами статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана зокрема з: пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до положень статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як убачається з матеріалів справи, єдиним належним і достовірним доказом, який визначає розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку, є звіт від 21.07.2021 № 1622 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 188 713,62 грн., що також підтверджується ремонтною калькуляцією № 1622 від 21.07.2021, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (70%), тобто вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , становить 89 300,62 грн.

Звіт про визначення вартості матеріального збитку №1622 від 21.07. був виконаний суб`єктом оціночної діяльності, який має необхідну кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів та діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, та виконаний з дотриманням вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за N 1074/8395.

Визначення у звіті про оцінку транспортного засобу таких показників як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу має важливе правове значення для правильного вирішення спору, оскільки страховиком відшкодовується лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим в судовому рішенні.

Колегія суддів вважає, що єдиним належним і достовірним доказом, який визначає дійсний розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку є звіт № 1622 за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , становить 89 300 гривень. Згідно з умовами страхового полісу № АР/087609 страхова сума відшкодування становить 130 000,00 грн., при цьому франшиза дорівнює 2600,00 грн.

Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за умови відсутності процесуальної можливості іншого зазначила, що вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), шляхом їх конкретизації, уточнення та зазначення серед винятків із загального правила відповідальності страхової компанії за шкоду, спричинену страхувальником, позбавлення ліцензії, виключення з МТСБУ і перебування страхової компанії в стані припинення (банкрутства), а також зазначення, що до цих випадків такі висновки Великої Палати Верховного Суду не застосовуються, та потерпілий у цьому випадку може звернутися з позовом про стягнення шкоди безпосередньо до особи, яка її завдала.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що висновки у зазначених постановах Великої Палати мають категоричний характер, без наведення меж їх застосування, що допускає можливість їх поширення й на випадки, за яких страхова компанія позбавлена членства в МТСБУ і перебуває в стані припинення або фактично не здійснює діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять інформації про те що страхова компанія перебуває на стадії ліквідації, припинення (банкрутства), тому суд першої інстанції задовольняючи вимоги відносно відповідача - ОСОБА_1 дійшов помилково висновку.

Після встановлення дійсного розміру матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та з урахуванням пред`явлення позивачем позовних вимог як до страховика, так і до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, суду слід визначити суму страхового відшкодування, що мала бути відшкодована ОСОБА_2 страховою компанією та суми, що підлягала стягненню з ОСОБА_1 , як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, в порядку статті 1194 ЦК України.

Розмір страхової виплати, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (стаття 988 ЦК України).

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача, як і відсутні відомості про те, чи здійснена позивачем оплата вартості відновлювального ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону, оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником податку (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 185/11374/15-ц, провадження № 61-35235св18).

При цьому страховиком відшкодовуються лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, які зменшуються на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, розмір страхового відшкодування, яку мав відшкодувати страховик потерпілій особі становить 89 300,62 коп. за вирахуванням податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності у нього обов`язку з виплати майнової шкоди позивачу, оскільки вона здійснюється лише у випадку недостатності страхової виплати, яка має бути зменшена з урахуванням фізичного зносу, для повного відшкодування шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою підлягає стягненню з винною особи в порядку виконання деліктного зобов`язання, що зберігається до повного його виконання.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, невірно застосував норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року скасувати в частині вимог до ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 82130 (вісімдесят дві тисячі сто тридцять) гривень 40 копійок; витрати на правничу допомогу в розмірі 3207 (три тисячі двісті) гривень 10 копійок; витрати за проведення оцінки у розмірі 1726 (одна тисяча сімсот двадцять шість) гривень 90 копійок та витрати по сплаті судового збору в розмірі 821 (вісімсот двадцять одна) гривня 33 копійки., скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

В іншій частині вимог відмовити рішення залити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійника

Л.П. Сушко