Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 754/1857/23
Номер провадження 22-ц/824/14030/2023
Головуючий у суді першої інстанції О.І. Гринчак
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
22 листопада 2023 року місто Київ

Номер справи 754/1857/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Пасічник К.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,подану представником ОСОБА_3

на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року, ухваленеу складі судді Гринчак О.І. в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва,

в с т а н о в и в :

13 лютого 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просив суд змінити спосіб стягнення з нього аліментів, визначений судовим наказом Деснянського районного суду від 12 січня 2022 року в справі №754/175/22, провадження 2-н/754/12/22, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Просив стягувати з нього аліменти не у частині від заробітної плати (доходів), а у твердій грошовій сумі, а саме на утримання на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 650 гривен щомісячно, та на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 650 гривень щомісячно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 січня 2022 року Деснянським районним судом міста Києва за заявою ОСОБА_2 було видано судовий наказ у справі № 754/175/22, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2021 до досягнення дітьми повноліття.

Позивач вказує, що він був інвалідом війни III групи. На даний час позивач є інвалідом війни ІІ групи, що зумовлює підвищення витрат на лікування, втрату працездатності, та є підставою для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються за судовим наказом. Вказує, що багато часу проводить в лікарні, постійно викликає швидку. Зазначає, що відбулося значне погіршення стану його здоров`я, і тому неможливо сплачувати аліменти у такому розмірі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року у справі № 754/175/22, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи при вирішенні спору, а також на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів поданої скарги апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо задоволення вимоги змінити спосіб стягнення аліментів є незаконним та таким, що порушує вимоги ч. 3 ст. 181 СК України, в якій категорично стверджується про наявність лише в одержувача аліментів права на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. Окрім того, висновок суду першої інстанції про погіршення матеріального стану та стану здоров`я платника аліментів (позивача) з часу винесення судового наказу, як на підставу зміну розміру аліментів, не підтверджується доказами, які містяться у справі.

Зауважує, що позивачем надані документи про зміну стану здоров`я, які мали місце у 2016-2020 рр., тобто задовго до винесення судового наказу у січні 2022 р. Звернення позивача за медичною допомогою у 2022 та у 2023 мали разовий характер і не містять відомостей і доказів про фінансові витрати на лікування позивача.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що позивач має пільги щодо безкоштовного забезпечення ліками та лікування як ветеран війни та особа з інвалідністю ІІ групи. Суд безпідставно оцінив майновий стан позивача як такий що має мінливий характер. Як свідчать матеріали справи після винесення судового наказу про стягнення аліментів позивач має стабільний дохід, зокрема пенсія позивача підвищилася: станом на грудень 2021 р. - 10153,50 грн., станом на грудень 2022 р. - 10988,25 грн. Також позивач мав декілька джерел доходу крім пенсії, заробітну плату від ПрАТ «Український науково-дослідний інститут харчування, біотехнології та фармації», доходи від оренди земельного паю від СК «Миколаївський», від депозиту в АБ «УНІВЕРСАЛ БАНК», соціальні допомоги та одноразові виплати, володіє двома автомобілями. Згідно довідки ДПІ та Пенсійного фонду загальна сума доходу позивача за 2022 р. складає 236511,62 грн.

Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що у нього погіршився стан здоров`я, про що свідчить зміна групи інвалідності, систематичне звернення до медичних працівників за допомогою. Окрім того, безоплатне надання ліків в Україні в повному обсязі не забезпечується. Значна частина пенсії витрачається на лікування, що було пояснено і підтверджено в судовому засіданні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити з викладених підстав.

Позивач, представник позивача ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечили, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10.07.2023 просили залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені, та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

Судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 12 січня 2022 року у справі № 754/175/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.12.2021 до досягнення дітьми повноліття, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 227,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 754/175/22 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.06.2023 у справі № 754/175/22 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні заяви про перегляд судового наказу від 12 січня 2022 року щодо стягнення судового збору з ОСОБА_1 скасовано. Судовий наказ Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 227 грн. скасовано. В іншій частині ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року залишено без змін.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ч.1 ст.184 СК України визначено право суду за заявою одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В порядку ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (Постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року у справі №486/466/18 вказав на те, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Задовольняючи частково позовні вимоги, судом взято до уваги доводи позивача щодо погіршення його стану здоров`я та матеріального становища.

Однак із таким висновком суду колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивачем додано документи про зміну стану здоров`я, які мали місце у 2016-2020 роках, тобто до винесення Деснянським районним судом судового наказу у січні 2022 року. А звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою у 2022 р. та у 2023 р. мали разовий характер і не містять відомостей і доказів про фінансові витрати на лікування позивача.

Так, згідно листа Адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 від 18.05.2023 за вих. № 779, декларація ОСОБА_1 з сімейним лікарем КНП «ЦПМСД № 2» укладена 15.01.2020. За період з січня 2022 по лютий 2023 пацієнт звертався за медичною допомогою до закладу одного разу - 02.06.2022. На прийомі оглянутий, призначено лікування, виписані електронні рецепти за програмою «Доступні ліки» (а.с. 76).

Також 12.06.2023 мало місце звернення ОСОБА_1 до сімейного лікаря. (а.с. 88).

На думку колегії суддів позивач не довів, що його майновий стан значно погіршився після винесення судового наказу 12.01.2022. Так, як вбачається з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.04.2023 пенсія ОСОБА_1 підвищилася: станом на грудень 2021 року становить 10153,5 грн., станом на грудень 2022 року становить 10988,25 грн. (а.с. 65).

Як убачається з листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 05.05.2023 за вих. № 051-044-166-05 ОСОБА_1 як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у 2021 - 2022 роках здійснена виплата наступних видів одноразової адресної соціальної матеріальної допомоги, а саме:

З нагоди відзначення Дня Героїв Небесної Сотні у 2020 році - у розмірі 1000 грн;

З нагоди відзначення Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та дня пам`яті та примирення у 2020 році - у розмірі 700,00 грн;

З нагоди відзначення Дня Героїв Небесної Сотні у 2021 році - у розмірі 1100 грн.;

З нагоди відзначення Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні та Дня пам`яті та примирення у 2021 році - у розмірі 900,00 грн.

З нагоди 33-ї річниці виведення військ з Афганістану у 2022 році - у розмірі 1100,00 грн.

Одноразова адресна соціальна матеріальна допомога добровольцям Сил територіальної оборони у 2022 році - у розмірі 13400 грн. (а.с.67).

Згідно листа Департаменту соціального забезпечення Міноборони від 12.05.2023 за вих. № 423/2689 слідує, що Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у сумі 304 500,00 грн.

Отже, враховуючи, що належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану позивача, його стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, позивачем не надано, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

На час винесення судового наказу позивач був інвалідом другої групи, на теперішній час він також є інвалідом другої групи.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі не встановив обставини по справі, не перевірив доводи сторін і не надав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону. Висновки суду не підтверджені зібраними по справі доказами. У суду не було підстав для зміни способу стягнення з позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про зміну способу стягнення аліментів, а тому судовий збір за подачу позову до суду суд відносить на рахунок держави.

Оскільки в позові ОСОБА_1 суд відмовляє, то судовий збір сплачений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги у розмірі 805 грн. 20 коп. має бути компенсований їй за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду та за подання апеляційної скарги віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 04 грудня 2023 року.

Судді

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна