ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» грудня 2023 року

м. Харків

справа № 2011/1374/2012

провадження № 22ц/818/2321/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 - правонаступниця ОСОБА_2 ,

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - правонаступниці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

треті особи - ОСОБА_8 , Департамент реєстрації Харківської міської ради

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року в складі судді Подус Г.С.

в с т а н о в и в:

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, у якому просила визнати за нею право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , частину квартири за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, та до участі у справі залучена її дочка ОСОБА_1 , як правонаступниця позивачки.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як власників спірного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року до участі у справі залучені його дочка ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_4 , як правонаступниці відповідача.

ОСОБА_1 неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги. Так, у редакції заяви від 16 вересня 2022 року визначила відповідачами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , третіми особами ОСОБА_8 і Департамент реєстрації Харківської міської ради та просила скасувати державну реєстрацію права власності на частку квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_6 ; визнати право власності на 3/8 частки вказаної квартири за нею, визнати право власності на 1/8 частку зазначеної квартири за ОСОБА_8 ; скасувати державну реєстрацію права власності на частку квартири АДРЕСА_5 за ОСОБА_7 , визнати право власності на 3/8 частки вказаної квартири за нею, визнати право власності на 1/8 частку зазначеної квартири за ОСОБА_8 ; стягнути з ОСОБА_4 на її користь безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти у загальній сумі 2 211,53 євро, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти у загальній сумі 737,18 євро та вирішити питання щодо судових витрат.

У жовтні 2023 року відповідач ОСОБА_6 через представника подав до суду заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі у військовій частині № НОМЕР_1 за мобілізацією.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі задоволено, провадження по справі зупинено до припинення перебування ОСОБА_6 на службі у складі Збройних Сил України.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Копії клопотання про зупинення провадження вона не отримувала, не мала можливості з ним ознайомитися. Розгляд справи триває 11 років, та справа вже знаходиться на стадії судових дебатів. Матеріали справи містять постанови Верховного Суду, що мають преюдиційне значення для ухвалення рішення по суті. Відповідачем не надано доказів, що він вибув у відрядження для безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у районах ведення бойових дій по наданню відсічі збройній агресії рф, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан чи залучена до безпосередньої участі у виконанні бойових завдань.

14 листопада 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника ОСОБА_6 адвоката Чумака Р.В. надійшов відзив, у якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення. Вказав, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування особи на службі в Збройних Силах України під час дії режиму воєнного стану. Відповідачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України за мобілізацією. ЦПК України не передбачено обов`язку сторони направляти копію клопотання про зупинення провадження всім учасникам справи. Посилався на правовий висновок Верховного Суду у справі № 456/2541/19 від 21 грудня 2022 року.

16 листопада 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу. Вказав, що у довідці військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року немає інформації про те, що ця військова частина переведена на воєнний стан або залучена до проведення антитерористичної операції, що ОСОБА_6 вибув у відрядження для безпосередньої участі у виконанні бойових завдань у райони ведення бойових дій. Посилався на неврахування судом практики Верховного Суду.

17 листопада 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника ОСОБА_6 адвоката Чумака Р.В. надійшло клопотання, яке по суті є його поясненнями. Доводи представника позивачки щодо того, що ним не надано доказів переведення військової частини на воєнний стан, є проявом надмірного формалізму, адже загальновідомим є факт, що з 24 лютого 2022 року введено правовий режим воєнного стану на усій території країни, який діє досі, тобто усі військові частини переведені на воєнний стан. Для підтвердження цього ним направлено адвокатський запит до Міністерства оборони України, Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 з вимогами надати копію наказу по особовому складу про прийняття до складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 та повідомити, чи переведена ця військова частина на воєнний стан. Наразі відповіді на запит не отримано.

17 листопада 2023 року за допомогою системи «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 надійшло клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, яке по суті є поясненнями. Вказав, що представник відповідача зловживає процесуальними правами. Відповідач не бере участь у процесі особисто, а лише через представника. Нові докази можуть прийматися судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, та причин поважності неподання будь-яких доказів до суду першої інстанції відповідач не навів. Прохальна частина адвокатського запиту ОСОБА_11 не містить вимог про надання інформації щодо того, що ОСОБА_6 вибув у відрядження для безпосередньої участі у виконанні бойових завдань. ОСОБА_6 є оператором телеканалу, не має військово-облікової спеціальності, згідно з якою може приймати участь у виконанні бойових завдань, доказів його відповідного навчання не надано, та 29 серпня 2023 року, вже нібито перебуваючи на службі, ОСОБА_6 випустив відеоматеріал, отже є сумніви у дійсності довідки військової частини.

Просив визнати довідку військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року № 127 недопустимим доказом на підставі недостовірності її змісту. Під час розгляду апеляційної скарги винести окрему ухвалу та направити її компетентним органам про проведення досудового розслідування за фактом надання до матеріалів справи представником відповідача ОСОБА_6 адвокатом Чумаком Р.В. довідки військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року № 127, що містить недостовірну інформацію, відмовити представнику відповідача ОСОБА_6 адвокату Чумаку Р.В. у прийнятті до розгляду будь-яких доказів, у тому числі і відповіді на адвокатський запит від 16 листопада 2023 року № 16/11/23-4-Т, скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року про зупинення провадження, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_6 перебуває на військовій службі, тому суд зобов`язаний зупинити провадження у справі відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка є правонаступницею ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є правонаступницями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_8 , Департамент реєстрації Харківської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності.

З наданої відповідачем копії довідки форми 5 командира військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року № 127 вбачається, що солдат ОСОБА_6 дійсно призваний за мобілізацією 24 липня 2023 року та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а. с. 157 том 5).

На підставі цього ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року провадження у справі зупинено.

У статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 1 вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини 1 статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (стаття 1 Закону України «Про Збройні Сили України»).

У статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів(DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Колегія суддів зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року№ 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією рф проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

З наданої відповідачем копії довідки форми № 5 командира військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2023 року № 127 вбачається, що солдат ОСОБА_6 дійсно призваний за мобілізацією 24 липня 2023 року та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а. с. 157 том 5).

Однак, вказана копія довідки форми № 5 не містить відомостей про те, що військова частина НОМЕР_1 переведена на воєнний стан, а ОСОБА_6 виконує бойові завдання у зоні бойових дій, не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій, тобто не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Оскільки надані ОСОБА_6 докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій останній перебуває на військовій службі, не надано підтвердження перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Аналогічне зазначено в ухвалах Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 755/1487/20 (провадження № 61-2123св22), від 17 січня 2023 року у справі № 501/1699/17 (провадження № 61-17764св21), від 29 липня 2022 року у справі № 161/12659/20 (провадження № 61-17562св21), від 21 листопада 2022 року у справі № 757/52540/16-ц (провадження № 61-7443св22) та постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17 (провадження № 61-9218св22), від 16 серпня 2023 року у справі № 357/3844/20 (провадження № 61-10045св22).

Підстав вважати вказану довідку недостовірною, як про це зазначає представник позивачки, та постановляти окрему ухвалу суду в порядку статей 262, 385 ЦПК України з цього питання не вбачається, адже доказів на підтвердження сумнівів у її справжності представник позивачки не надав, з клопотанням про витребування її оригіналу не звертався. Водночас, така довідка не є належним доказом на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Посилання представника відповідача у відзиві на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові по справі № 456/2541/19 від 21 грудня 2022 року, є безпідставними, адже у тій справі встановлені зовсім інші фактичні обставини, а саме що сторона перебуває у складі військової частини Збройних Сил України, що залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях. У даній справі таких обставин не встановлено, тож наведена судова практика не є релевантною до спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та необґрунтовано задовольнив клопотання відповідача, дійшовши помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.

Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Матеріали справи свідчать про те, що провадження у цій справі відкрито ще у березні 2012 року, та вона дотепер не розглянута. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до порушення конституційних прав сторін, зволікання і затягування строків розгляду справи, що і так вже перевищують 10 років.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.