Провадження № 2/947/3614/23
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Остапчук О.Є. розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача боргу мотивуючи його тим, що 19.05.2021р. Лобановський узяв у Генсеровського, який діяв в інтересах ОСОБА_4 , у борг 134400 грн., що складало еквівалент 4800 доларам США, про що було укладено договір, який було посвідчено нотаріально. ОСОБА_5 зобов`язався повернути до 19.11.2021р., однак цього не виконав, а тому просить також стягнути 3% річних, проценти, пеню та судові витрати.
Відповідач відзиву не надав, матеріали позову разом з ухвалою про відкриття провадження надсилалися йому за зареєстрованим місцем проживання та отримані належним чином.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.05.2021р. відповідач Лобановський уклав з позивачем, який діяв в інтересах ОСОБА_4 , Договір позики грошей, який був посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бураковою О.І., за яким передав відповідачу 134400 грн., що на момент підписання Договору складали 4800 доларів США, з терміном повернення до 19.11.2021р.
Згідно розрахунку позивача проценти за користування позикою складають 8940,91 грн.
Враховуючи, що після 19.11.2021р. відповідач борг не повернув, позивач звернувся з позовом до суду та у порядку ст.1047ч.2 ЦК України представив вказаний Договір.
Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.1050 ч.1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Однак, відповідно до п.15 та 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На всій території України з 1 липня 2023 року скасований карантин, який був встановлений 12.03.2020р. з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Із 24 лютого 2022 року в Україні було запроваджено воєнний стан, термін дії якого продовжено на 90 днів 17.08.2023р.
Отже, підстав для стягнення з відповідача за вказаним Договором 3% річних, інфляційних витраті та пені не вбачається.
Оскільки відповідач добровільно свої зобов`язання не виконав і доказів повернення боргу позивачу не надав, то на підставі ст.ст.533, 1048ч.1, 1050ч.1 ЦК України з нього підлягає стягненню сума боргу 134400 грн. та проценти у сумі 8940,92 грн.
Документально підтверджені судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача відповідно до частини задоволених вимог у сумі 2333,39 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13, 76-89, 258-273, 280-289 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) суму боргу 134400 грн., проценти у сумі 8940,92 грн. і судові витрати 2333,39 грн.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 5 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Бескровний Я. В.