УХВАЛА

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 715/694/23

провадження № 61-16911ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Іванов Сергій Вікторович, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначала, що 15 листопада 2018 року між нею та ОСОБА_2 укладено усну домовленість щодо продажу автомобіля марки «Porshe Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, за ціною 20 000,00 дол. США.

Для реалізації вказаних домовленостей відповідачкою 15 листопада 2018 року власноруч оформлено розписку із визначенням наступних умов розрахунку: вартість автомобіля - 20 000,00 дол. США; перший внесок становить 1 500,00 дол. США; залишок суми сплачується протягом 3 років; сплата залишку заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячно суми в розмірі 500,00 дол. США та в разі невиконання зобов`язання щодо повної оплати заборгованості протягом одного року, в подальшому нараховується 1 % на суму неповернутих коштів.

Вказувала, що на виконання взятих на себе зобов`язань відповідачкою 15 листопада 2018 року здійснено оплату в розмірі 1 500,00 дол. США, тобто цим ОСОБА_2 приступила до виконання зобов`язань, вказаних в розписці. Водночас, відповідачка в подальшому неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, зокрема, не в повному обсязі сплачувала заборгованість, а тому станом на день подання позову заборгованість відповідачки складає 5 815,00 дол. США (без урахування 1 %).

У зв`язку із непогашенням відповідачкою заборгованості за перший рік виконання взятих на себе зобов`язань виникає обов`язок останньої у сплаті 1 % за кожен місяць від суми неповернутих коштів. Тож, загальна сума нарахованих відсотків становить 2 920,26 дол.в США. Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь становить 8 735,26 дол. США, що еквівалентно 298 101,46 грн.

Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 298 101,46 грн.

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що підтвердити відносини позики може тільки оригінал розписки, та від того, у кого він знаходиться, залежать подальші відносини: якщо у боржника, то заборгованість сплачено, якщо у кредитора, то зобов`язання не виконано боржником.

23 листопада 2023 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Іванова С. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач визначає ціну позову на момент звернення до суду із таким позовом, яка є незмінною, крім випадків збільшення позовних вимог та зміни предмета позову, для розрахунку судових витрат, зокрема під час звернення до судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 298 101,46 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (671 000,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2023 року та постанова Чернівецького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яку подав представник - адвокат Іванов Сергій Вікторович, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний