Справа № 723/707/23
Провадження № 2/723/1352/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 травня 2023 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.,

при секретарі Петреску Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом КП «Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово - експлуатаційне підприємство» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ( в порядку регресу),-

встановив:

Позивач КП «Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово - експлуатаційне підприємство» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 15.07.2015 року між Чернівецьким комунальним підрядним міським шляхово- експлуатаційним підприємством, в особі начальника Ігнатьєва М.С. та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір та прийнято останнього на посаду водія 2-го класу, про що свідчить Наказ від 15.07.2015 року №32-К .

Наказом від 26.11.2021 року №113-аг за Відповідачем було закріплено

вантажний автомобіль «МДК-433372» із державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Вищевказаний транспортний засіб перебуває у власності Чернівецького міського

комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства на підставі

Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10.03.2004 року серії НОМЕР_2 .

13.12.2021 року о 18:40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на

чергуванні та керуючи ввіреним йому транспортним засобом «МДК 433372-00» із

державним номерним знаком НОМЕР_1 , у м. Чернівці по вул. Кошового, 48, під час

руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу руху, в

результаті чого створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення із автомобілем «Fiat

Doblo» (державний номерний знак НОМЕР_3 ), після чого залишив місце вчинення

ДТП.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від року під час розгляду справи №727/12334/21 було встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

У зв`язку з вищезазначеними обставинами, власник автомобіля «Fiat Doblo» -

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького міського комунального

підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства в судовому порядку, посилаючись

на те, що завдана йому майнова шкода відшкодовується власником транспортного

засобу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 вересня 2022 року

по справі №727/5413/22, ухвалено стягнути з Чернівецького міського

комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства кошти користь

ОСОБА_2 в розмірі 98 786, 83 грн., які включають матеріальну

шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі - 88 094,43 грн, судовий збір

- 992, 40 грн., витрати експерта - 5500, 00 та витрати на правову допомогу - 4200, 00.

03.01.2023 року на виконання вищезазначеного судового Рішення позивачем

було перераховано кошти в сумі 98 786, 83 грн. на особовий рахунок

ОСОБА_2 , про що свідчить платіжна інструкція №7 .

Виходячи з вищенаведеного, водій ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових

обов`язків спричинив ДТП, внаслідок якої було нанесено значної майнової шкоди

третій особі, позивачу та територіальній громаді міста Чернівці.

Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 на користь Чернівецького міського комунального підрядного шляхово експлуатаційного підприємства матеріальну шкоду в розмірі 98 786 грн. 83 коп. та судовий збір.

Представник позивача Гречин Ірина Богданівна у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомленим про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.07.2015 року між Чернівецьким комунальним підрядним міським шляхово- експлуатаційним підприємством, в особі начальника Ігнатьєва М.С. та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір та прийнято останнього на посаду водія 2-го класу, про що свідчить Наказ від 15.07.2015 року №32-К .

Наказом від 26.11.2021 року №113-аг за Відповідачем було закріплено

вантажний автомобіль «МДК-433372» із державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Вищевказаний транспортний засіб перебуває у власності Чернівецького міського

комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства на підставі

Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 10.03.2004 року серії НОМЕР_2 .

13.12.2021 року о 18:40 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на

чергуванні та керуючи ввіреним йому транспортним засобом «МДК 433372-00» із

державним номерним знаком НОМЕР_1 , у м. Чернівці по вул. Кошового, 48, під час

руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу руху, в

результаті чого створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення із автомобілем «Fiat

Doblo» (державний номерний знак НОМЕР_3 ), після чого залишив місце вчинення

ДТП.

Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від року під час розгляду справи №727/12334/21 було встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху та визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів».

Таким чином, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку було спричинено

відповідачем, автомобіль «Fiat Doblo» (державний номерний знак НОМЕР_3 ) отримав

ряд ушкоджень та потребував відновлювального ремонту, зокрема: заміна вітрового

скла, передніх лівих дверей, зовнішньої ручки передніх лівих дверей, замка передніх

лівих дверей, переднього лівого клинового замка, направляючої переднього лівого

вікна, направляючої передньої лівої планки, направляючої задньої лівої планки,

дзеркала зовнішнього лівого, зовнішньої панелі лівого дзеркала, внутрішньої панелі

зовнішнього лівого дзеркала, кута бампера заднього лівого, боковини задньої лівої,

боковини внутрішньої лівої, а також потребували ремонту крило переднє ліве та рама

дверей передніх лівих. Також транспортний засіб потребував відновлення

геометричних параметрів задньої частини кузова та фартування складових ТЗ.

У зв`язку з вищезазначеними обставинами, власник автомобіля «Fiat Doblo» -

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького міського комунального

підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства в судовому порядку, посилаючись

на те, що завдана йому майнова шкода відшкодовується власником транспортного

засобу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.07.2022 року відкрито провадження у справі № 727/5413/22, за позовом ОСОБА_2 до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово експлуатаційного підприємства про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

13.09.2022 року представником Чернівецького міськ ШЕП було направлено до

Шевченківського районного суду відзив на позовну заяву ОСОБА_2 ,

в якому позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до висновку судового експерта від 10.05.2022 року №34-05-22

вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo» з державним

реєстраційним номером НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП 13.12.2021 року з

врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, станом на дату виконання експертизи,

складала 88 094, 43 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 вересня 2022 року

по справі №727/5413/22, ухвалено стягнути з Чернівецького міського

комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства кошти користь

ОСОБА_2 в розмірі 98 786, 83 грн., які включають матеріальну

шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі - 88 094,43 грн, судовий збір

- 992, 40 грн., витрати експерта - 5500, 00 та витрати на правову допомогу - 4200, 00.

03.01.2023року на виконання вищезазначеного судового Рішення позивачем

було перераховано кошти в сумі 98 786, 83 грн. на особовий рахунок

ОСОБА_2 , про що свідчить платіжна інструкція №7 .

Виходячи з вищенаведеного, водій ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових

обов`язків спричинив ДТП, внаслідок якої було нанесено майнової шкоди

позивачу.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 року зазначила, що відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Згідно з підпунктами «г» і «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначено в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам ПДР; а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону.

Таким чином, норми спеціального Закону №1961-IVнадають страховику, який виплатив страхове відшкодування, альтернативне право на звернення з позовом у порядку регресу до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, у визначених Законом випадках.

Однак, згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки- роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13).

Відповідно до частин першої та другої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права та законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови що така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю працівника).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Перелік вказаних посад і робіт, а також типовий договір про повну матеріальну відповідальність має бути затверджений в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Проте чинною наразі є постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року №447/24. Зазначеною постановою затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва.

Договір про повну матеріальну відповідальність можна укладати у письмовій форму тільки з працівниками визначених категорій. Договір про повну матеріальну відповідальність, укладений з особами, які не включені до Переліку категорій працівників, з котрими можна такі договори укладати, є недійсним.

Сам по собі факт укладання з працівником договору про повну матеріальну відповідальність не є підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди за пунктом 1 частини першої статті 134 КЗпП України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №686/12599/17.

З огляду на те, що відповідно до вказаного Переліку посаді робіт відповідач не відноситься до категорії працівників,з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність,суд приходить до висновку,що на відповідача може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, що передбачено ч.1 ст.132 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Враховуючи викладене у задоволенні позову КП «Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово - експлуатаційне підприємство» про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 98 786 грн. 83 коп. слід відмовити, так як позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_1 є працівником який несе повну матеріальну відповідальність.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.22, 988, 999, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 132,136 КЗпП України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову КП «Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово - експлуатаційне підприємство» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ( в порядку регресу) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02 червня 2023 року.

Суддя: