Провадження № 22-ц/812/1281/23 Суддя першої інстанції Ротар М.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Миколаїв Справа № 473/4164/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Богуславській О.М.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Ротар М.М., в залі судового засідання в м. Вознесенськ, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та дружину,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та дружину.

Доводи позову обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2023 року.

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі батько дитини проходить службу у ЗСУ, а дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Добровільної допомоги батько на утримання дитини не надає.

Вона здійснює догляд за малолітньою донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку і тому також потребує отримання від ОСОБА_3 аліментів на її утримання.

Відповідач є працездатним, фізично здоровий, має стабільний заробіток, тому може надавати утримання дитині та її матері.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на дитину ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на матір дитини, що здійснює догляд за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів доходів батька, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 , щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з пред`явлення позову до суду 14 серпня 2023 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 , щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 14 серпня 2023 року та до досягнення донькою ОСОБА_6 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, є працездатною особою, а позивач у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, немає змоги працювати і утримувати себе.

Суд враховує матеріальний стан і стан здоров`я відповідача, так як при визначенні розміру аліментів береться до уваги можливість надання такої допомоги чоловіком.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню зважаючи визнання позову відповідачем та відсутність доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати заявлений розмір аліментів.

Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати, та передати справу на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив вимоги чинного законодавства не притягнувши її до участі у справі у якості третьої особи.

Позивач і відповідач проживають однією сім`єю і судом не з`ясовані фактичні обставини справи щодо відмови батька матеріально підтримувати дитину і дружину, що свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи і не відповідає дійсності.

На думку скаржника поданий позов є штучним в зв`язку з тим, що в провадженні Вознесенського міськрайонного суду є позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру стягнутих на її користь з відповідача аліментів з 1/4 до 1/6 частки на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач є жінкою відповідача і проживає з ним в одній квартирі і тому він визнав позовні вимоги за попередньою домовленістю за фіктивним позовом з метою подальшого подання позову до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів стягнутих на утримання дочки ОСОБА_8 , що порушує право дитини на мінімальний рекомендований розмір аліментів за статтею 182 СК України.

Зловживаючи своїми процесуальними правами і порушуючи свої обов`язки позивач навмисно приховала від суду і не вказала в позовній заяві про малолітню дочку відповідача від першого шлюбу ОСОБА_9 і наявність рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її утримання, що призвело до порушення прав малолітньої дитини. Це рішення суду не було предметом дослідження суду першої інстанції і тому винесене рішення не відповідає дійсним обставинам справи.

Згідно частини 4 статті 43 ЦПК України позивач ввела суд в оману щодо фактичних обставин справи, порушивши обов`язок щодо всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи, навмисно не з`явившись до суду.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі в якості третьої особи.

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу.

В своєму відзиві зазначала, що рішення суду про стягнення аліментів саме в такому розмірі не впливає на права ОСОБА_1 .

Сам предмет позову стягнення аліментів на дитину та на дружинну жодним чином не впливає на обов`язки ОСОБА_1 , і суд у своєму рішенні не вирішував питання щодо її обов`язків та не зазначив це ні в мотивувальній частині, ні в резолютивній частині свого рішення.

Прийняте рішення не вплинуло на права ОСОБА_1 , в тому числі на отримання нею від ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі частини від його заробітку.

Оскаржуване рішення не змінило розміру стягнутих аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , він і надалі залишається часткою від доходу.

Заявник не може стати третьою особою у справі з самостійними вимогами, а тому в неї відсутній особистий інтерес до позовних вимог ОСОБА_2 .

На день слухання справи відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До дати призначеного судового засідання сторони та скаржник звернулися до апеляційного суду із заявами про розгляд справи без їх участі. З огляду на зазначене та на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд визначив розглядати справу без учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина 1 статті 18 ЦПК України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Так, відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок про те, що аналіз частини 1 статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2021 року.

Малолітня дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, що була видана головою квартального комітету 26 серпня 2023 року.

Згідно заочного рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2017 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2017 року і до повноліття дитини.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником в апеляційній скарзі не доведено порушення її прав та законних інтересів рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року.

Зазначеним рішенням суд першої інстанції вирішував вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів з її чоловіка ОСОБА_3 на їх малолітню дочку та дружину останнього, яка здійснює догляд за дочкою до досягнення нею трьох років. За результатами розгляду позову ОСОБА_2 суд визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача.

При цьому зазначеним рішенням судом першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та обов`язки скаржника, оскільки права ОСОБА_1 на отримання аліментів на дитину у визначеному судовому рішенні від 26 травня 2017 року розмірі, так само як і права самої дитини не вирішувались та не були предметом спору.

Суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження на підставі частини 3 статті 362 ЦПК України.

Керуючись статями 268, 362 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 вересня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та дружину - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст ухвали складено 05 грудня 2023 року.