КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/47212/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/803/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретарів судового засідання - Гребнєва Є.Д., Осінчук Н.В., Гаврюшенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 15 квітня 2016 року між сторонами було укладено договір будівельного підряду № 001625. За умовами договору підряду та додаткової угоди № 1 до нього відповідач зобов`язався здійснити будівництво об`єкта та пов`язані з ним будівельні роботи за кошти замовника до 30 серпня 2017 року. На виконання умов договору позивач за період з 19 квітня 2016 року до 04 травня 2017 року надав відповідачу 541 000,00 грн., однак відповідач своїх зобов`язань не виконав, будівництво об`єкта за надані грошові кошти не здійснив. Порушення відповідачем істотних умов договору є підставою для розірвання договору та повернення безпідставно набутого авансу. Оскільки відповідач відмовляється надати будь-які документи на закуплені будівельні матеріали, транспортні витрати та проведені роботи, а також не бажає провести спільно будівельну експертизу для встановлення їх вартості, вважає, що на дату подання позову сума неповернутих відповідачем коштів становить 541 000,00 грн.

Враховуючи вказане, просив розірвати договір будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , стягнути з відповідача на свою користь суму грошових коштів у розмірі 541 000,00 грн. та судові витрати (т. 1 а.с. 1-4).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано договір будівельного підряду від 15 квітня 2016 року № 001625, укладений між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 , стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 541 000,00 грн., сплачених позивачем на виконання цього договору, та 5 410,00 грн. судового збору (т. 1 а.с. 102-105).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (т. 1 а.с. 110-113).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції встановлені обставини, які не підтверджені належними доказами. Так, жодним документом не було визначено розмір суми 248 775,65 грн., а також те, що у відповідності до п. 1.6 договору запланована дата введення об`єкту будівництва - 4 квартал 2008 року, передача об`єкта будівництва під заселення - 1 квартал 2009 року, так як в договорі взагалі відсутній п. 1.6. Відповідачем було виконано ряд робіт по будівництву відповідно до додатку № 1 до договору будівельного підряду № 0001625 від 15 квітня 2016 року: виконано ескізний проект будинку, підготовлено ділянку для роботи, готовий фундамент, готові стіни, та ці роботи оплачені позивачем. Часткове виконання робіт та сплата грошових коштів у розмірі 18 600 доларів США підтверджується копією додатку № 6 до договору будівельного підряду, поданою відповідачем (т. 1 а.с. 95), але судом протиправно відмовлено в долучені даного доказу до матеріалів справи, враховуючи, що відповідач не був обізнаний про закриття підготовчого засідання.

Вказував, що позивачем було визнано факт часткового виконання зобов`язань по будівництву будинку у відповідності до договору будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року, про що свідчить твердження ОСОБА_2 у позові, що відповідач не бажає провести будівельну експертизу для встановлення проведених робіт по будівництву, а також пояснення позивача та його представника в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи відсутність будь-яких заперечень позивача відносно виконання відповідачем робіт, визначених у додатку № 1 до договору будівельного підряду від 15 квітня 2016 року, а також визнання виконаних робіт позивачем, суд неправильно дійшов висновку про невиконання робіт відповідачем та стягнення із нього на користь позивача суми у розмірі 541 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року - без змін (т. 1 а.с. 141-149).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення коштів та судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору залишено без змін (т. 1 а.с. 188-192).

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року переглядається лише в частині вимог позивач про стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 541 000,00 грн. та в частині судових витрат, розмір яких залежать від вирішення майнової вимоги.

З огляду на положення ч. 1 ст. 417 ЦПК України та висновків зазначених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року у цій справі, ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року по справі, за клопотанням відповідача ФОП ОСОБА_1 , було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено КНДІСЕ МЮ України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т. 2 а.с. 39-44).

05 травня 2023 року від КНДІСЕ МЮ України до апеляційного суду надійшли матеріали справи із експертним висновком, ухвалою Київського апеляційного суду від 08 травня 2023 року провадження у справі було поновлено призначено справу до розгляду на 01 червня 2023 року (т. 2 а.с. 160-162).

У судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 , його представник - адвокат Чернявська В.П. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Юрченко А.О. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

В судове засідання 01 червня 2023 року позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Юрченко А.О. не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази, подали письмові пояснення в яких підтримали раніше надані заперечення. заперечували проти висновків судової експертизи в частині визначення експертним висновком вартості будівельних робіт на суму 22942 грн., зазначивши про обґрунтованість висновків за звітом № 1205-21 від 25 травня 2021 року експертом Юрченко В.Г., справу просили розглянути за відсутності позивача та його представника. В судовому засіданні 01 червня 2023 року ФОП ОСОБА_1 доповнив раніше надані пояснення запереченням на висновки судової експертизи №19508/21-44 від 14 квітня 2023 року Київського НДІСЕ МЮ України, представник ФОП ОСОБА_1 - адвокат Чернявська В.П. надала до апеляційного суду письмові пояснення в яких підтримала раніше надані пояснення та заперечувала проти висновків судової експертизи Київського НДІСЕ МЮ України (т. 1 а.с. 198-228 т. 2 а.с.22-24, 37-38, 130-131, 162-191).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на положення частини 5 ст. 130, частини 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2016 року ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 уклали договір будівельного підряду № 001625 з додатками до нього, за умовами якого підрядник зобов`язався збудувати і здати в строк об`єкт, визначений пунктом 2 цього договору, відповідно до проектної документації, погодженої сторонами у додатку № 3 до цього договору, а замовник зобов`язався прийняти об`єкт та оплатити його. Об`єктом є двоповерховий житловий будинок орієнтовною площею 193,9 кв.м. у с. Ровно Любомлинського району Волинської області (т. 1 а.с 15-17).

Згідно з п. 4 договору документом, що визначає прийняття робіт з кожного етапу робіт з додатка № 3, є акт приймання-передачі виконаної роботи, оформлений за зразком додатку № 6.

За п. 5 договору підрядник бере на себе обов`язки в порядку та на умовах, визначених цим договором, здійснити будівництво об`єкта та пов`язані з ним будівельні роботи за кошти замовника відповідно до додатку № 3 до 10 жовтня 2016 року.

Додаток № 1 до договору містить інформацію щодо обсягу, виду робіт та графік етапів робіт і їх оплати, в якому вказано, що загальна вартість робіт та матеріалів, зазначених в даному договорі, становить 600 000,00 грн.; додатком № 2 визначено планування поверхів; у додатку № 3 визначено перелік необхідних робіт; у додатку № 5 зображено загальний вигляд будинку; додатком № 6 є бланк акта приймання-передачі виконаної роботи; у додатку № 7 визначено перелік робіт і матеріалів, які входять до складу вартості будинку (т. 1 а.с. 18-24).

04 травня 2017 року ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до договору підряду, виклавши п. 5.1 та 20 договору підряду в іншій редакції, а саме: встановили, що будівництво об`єкта замовника та пов`язані з ним будівельні роботи здійснюються відповідно до додатку № 3 до 30 серпня 2017 року, а договір діє до 31 грудня 2017 року та продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно умов цього договору (т. 1 а.с. 25).

У додатку № 1 до додаткової угоди № 1 до договору підряду зазначено інформацію щодо обсягу, виду та графік етапів робіт і їх оплати та вказано, що виконано ескізний проект будинку та оплачено, ділянка підготовлена до роботи і цей вид робіт оплачений, фундамент є готовим і ці роботи оплачені, стіни є готовими і ці роботи оплачені.

Не виконаними і не оплаченими залишаються роботи з придбання матеріалів, на що відводиться строк 20 днів, готова покрівля - 30 днів, готова коробка - до 30 серпня. Загальна вартість робіт і матеріалів, зазначених у цьому договорі становить 746 200,00 грн., еквівалент 29 000,00 доларів США.

У п. 2 додатку № 1 до додаткової угоди № 1 сторони погодили, що підрядник визнає отримання від замовника у період з 19 квітня 2016 року до 11 липня 2016 року 460 000,00 грн. (еквівалент 18 400,00 дол. США) та 81 000,00 грн. (еквівалент 3 000,00 дол. США), в день підписання додаткової угоди № 1 до договору № 2015-007 від 24 вересня 2015 року, для закупівлі матеріалів. Загальна сума, яку готівкою передав замовник підряднику, становитиме 541 000,00 грн. (еквівалент 21 400,00 дол. США). За наявності придбаних матеріалів на об`єкті замовник передає підряднику 43 200,00 грн. (еквівалент 1 600,00 дол. США), після чого підрядник починає роботи щодо закінчення об`єкта.

Пунктом 7 додатку № 1 до додаткової угоди № 1 погоджено, що в разі припинення робіт за цим договором з ініціативи підрядника він зобов`язаний протягом трьох банківських днів з дня отримання письмової вимоги замовника повернути суму авансових платежів, зроблених замовником, за вирахуванням вартості проведених робіт і встановлених на об`єкті конструкцій. Підрядник також відшкодовує замовникові усі збитки, пов`язані з припиненням договору і сплачує штраф у розмірі 20 % від загальної вартості робіт підрядника, за актом зупинення або припинення робіт (т. 1 а.с. 26-27).

До суду першої інстанції відповідач надав копію додатку № 6 до договору будівельного підряду від 15 квітня 2016 року з актом приймання-передачі виконаної роботи № 1, з якого вбачається, що сторони склали та підписали акт про те, що роботи, передбачені п. 1, 2 додатку № 3 (залити фундамент, відбудувати стіни з моноблоку, відведено перший поверх) виконано якісно, в повному обсязі та в строк. За виконану роботу замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 465 000,00 грн. (т. 1 а.с. 95).

У матеріалах справи є розписка про отримання відповідачем коштів від позивача 11 липня 2016 року - 18 400 доларів США та 13 травня 2017 року - 3 000 доларів США (т. 1 а.с. 28).

Також у матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_2 про повернення коштів у розмірі 541 000,00 грн., адресована ФОП ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 29).

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про розірвання договору залишено без змін. Залишивши без змін судові рішення про розірвання договору Верховний Суд погодився у цій справі із висновком суду першої та апеляційної інстанції, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання за спірним договором, а відповідач допустив порушення умов договору щодо обов`язку збудувати та передати позивачу будинок, що є істотним порушенням договору, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється права розраховувати на закінчення будівництва і отримання житла за сплачені ним кошти, тому наявні правові підстави для розірвання договору будівельного підряду(т. 1 а.с. 188-192).

Відповідно до частини 1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вищезазначеної постанови суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції забезпечив реалізацію права сторін вирішити спір мирним шляхом у зв`язку з чим судом було оголошено перерву, проте сторони не дійшли згоди у вирішенні спірних питань (т. 1 а.с. 218-219, 224-225).

Позивач ОСОБА_2 надав до апеляційного суду Звіт № 1205-21 від 25 травня 2021 року виконаний ПП «БТІ та Право» проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкта за яким фактична вартість будівельних робіт з урахуванням вартості будівельних матеріалів на період 2016-2017 роки складає 79 548 грн. (т. 2 а.с. 1-36).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року по справі, за клопотанням відповідача ФОП ОСОБА_1 , було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено Київському НДІСЕ МЮ України, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т. 2 а.с. 39-44).

05 травня 2023 року від Київського НДІСЕ МЮ України до апеляційного суду надійшли матеріали справи із експертним висновком №19508/21-44 від 14 квітня 2023 року, виконаного судовим експертом Хіхловським О.В. За висновком експерта вартість будівельних робіт проведених на виконання умов договору будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року по будівництву житлового будинку, станом на 18.12.2016 року, за адресою: Волинська обл., Любомльській район, с Рівне складає 157 337 грн. разом з ПДВ. в т.ч. вартість робіт 20 802 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 136 535 грн. з ПДВ. При цьому, вартість робіт, які можна встановити візуально та аналітично, вартість супутніх (допоміжних) та демонтажних робіт, вартість прихованих робіт підтверджених даними наведеними у Звіті № 1205-21 складає 134 395 грн. з ПДВ, в тому числі: вартість робіт 18314 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 116081 грн. з ПДВ. Вартість прихованих робіт не підтверджених виконавчою документацією складає 22 942 грн. з ПДВ, в тому числі: вартість робіт 2489 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 20 453 грн. з ПДВ (т. 2 а.с. 142-160).

Експертний висновок №19508/21-44 від 14 квітня 2023 року виконаний Київським НДІСЕ МЮ України, експертом Хіхловським О.В. підтверджено кваліфікацію судового експерта та прово проведення відповідної судової експертизи, експерт попереджений про кримінальну відповідальність, з огляду на вищевказане суд апеляційної інстанції бере до уваги вищевказаний експертний висновок та відхиляє посилання позивача ОСОБА_2 на Звіт № 1205-21 від 25 травня 2021 року виконаний ПП «БТІ та Право».

Врахувавши вищезазначене, з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вирішив спір між сторонами на підставі наявних в справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Звертаючись до суду позовом, позивач просив, зокрема, стягнути 541 000,00 грн., які він сплатив на виконання умов договору підряду, у зв`язку з наявністю підстав для розірвання цього договору.

Згідно з ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Тобто стягнення збитків можливе за рахунок сторони, яка порушувала умови договору і з вини якої його було розірвано, на користь другої сторони, яка належним чином виконувала всі умови такого правочину.

Встановлено, що збитками ОСОБА_2 вважав передані відповідачу за договором будівельного підряду авансові суми в розмірі 541 000,00 грн.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Пунктами 1 та 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права. Тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 583/2565/15-ц (провадження № 61-8961св18).

Такі правові висновки у цій справі викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року, які, з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, мають бути враховані судом.

У випадку розірвання договору у зв`язку з істотними порушеннями сторони з моменту такого розірвання перестають бути зобов`язаними один перед одним, і за наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 2 у додатку № 1 до додаткової угоди № 1 сторони погодили, що підрядник, тобто відповідач, визнає отримання від замовника, позивача, у період з 19 квітня 2016 року до 11 липня 2016 року 460 000,00 грн. (еквівалент 18 400,00 дол. США) та 81 000,00 грн. (еквівалент 3 000,00 дол. США), в день підписання додаткової угоди № 1 до договору № 2015-007 від 24 вересня 2015 року, для закупівлі матеріалів. Загальна сума, яку готівкою передав замовник підряднику, становитиме 541 000,00 грн. (еквівалент 21 400,00 дол. США). За наявності придбаних матеріалів на об`єкті замовник передає підряднику 43 200,00 грн. (еквівалент 1 600,00 дол. США), після чого підрядник починає роботи щодо закінчення об`єкта.

Згідно з п. 5 додатку № 1 до додаткової угоди № 1 остаточний розрахунок в розмір 162 000,00 грн. (еквівалент 6 000 доларів США) з підрядником здійснюється рівними частинами протягом 4 місяців після здачі об`єкта та підписання відповідного акта (т. 1 а.с. 25-27).

Тобто, як встановлено в додатку № 1 до додаткової угоди № 1, загальна вартість вказаних вище робіт та матеріалів складає 746 200,00 грн.

У матеріалах справи є розписка про отримання відповідачем коштів від позивача 11 липня 2016 року - 18 400 доларів США та 13 травня 2017 року - 3 000 доларів США, еквівалент цієї суми у гривнях сторони визначили у розмірі 541 000,00 грн. (т. 1 а.с. 28).

Оскільки позивач поніс витрати на виконання договору будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року, який було розірвано у зв`язку з істотними порушеннями умов договору, він має право на стягнення збитків на підставі ч. 5 ст. 653 ЦК України.

Так, у додатку № 1 до додаткової угоди № 1 до договору підряду зазначено, що підрядником виконано наступні роботи: ескізний проект будинку, ділянка підготовлена до роботи, готовий фундамент, готові стіни та ці роботи оплачено.

Не виконаними і не оплаченими залишилися наступні роботи: придбання матеріалів, на що відводився строк 20 днів, готова покрівля - 30 днів, готова коробка - до 30 серпня.

Суд апеляційної інстанції в судовому засіданні заслухав пояснення сторін по справі, перевірив та відхилив посилання апелянта ФОП ОСОБА_1 на додаток № 6 до договору будівельного підряду від 15 квітня 2016 року, як підставу відмови в задоволенні заявленого позову, оскільки записи (щодо обсягу виконаних робіт та їх вартості) вчинені лише в примирнику наданому до суду відповідачем ФОП ОСОБА_3 , такі записи в оглянутому апеляційним судом примірнику Акту (Додатку № 6) ОСОБА_2 - відсутні, фактичне виконання та вартість цих будівельних робіт (матеріалів, послуг) позивач ОСОБА_2 заперечував, зазначивши, що такі записи дописані відповідачем в його примірнику, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання апеляційного суду.

З метою з`ясування обсягу і вартості будівельних робіт за договором будівельного підряду від 15 квітня 2016 року, які є предметом спору між сторонами у цій справі, суд апеляційної інстанції на виконання висновків Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2021 року у цій справі, ухвалою призначив судову будівельно-технічну експертизу проведення якої за клопотанням апелянта доручив Київському НДІСЕ МЮ України (т. 1 а.с. 188-192).

За експертним висновком № 19508/21-44 від 14 квітня 2023 року, виконаного судовим експертом Київського НДІСЕ МЮ України Хіхловським О.В., вартість будівельних робіт проведених на виконання умов договору будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року по будівництву житлового будинку, станом на 18.12.2016 року, за адресою: Волинська обл., Любомльській район, с Рівне складає 157 337 грн. разом з ПДВ. в т.ч. вартість робіт 20 802 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 136 535 грн. з ПДВ. При цьому, вартість робіт, які можна встановити візуально та аналітично, вартість супутніх (допоміжних) та демонтажних робіт, вартість прихованих робіт підтверджених даними наведеними у Звіті № 1205-21 складає 134 395 грн. з ПДВ, в тому числі: вартість робіт 18314 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 116081 грн. з ПДВ. Вартість прихованих робіт не підтверджених виконавчою документацією складає 22 942 грн. з ПДВ, в тому числі: вартість робіт 2489 грн. з ПДВ, вартість матеріалів 20 453 грн. з ПДВ (т. 2 а.с. 142-160).

Суд апеляційної інстанції перевірив і відхилив посилання позивача на необхідність неврахування суми 22 942 грн. вартості прихованих робіт не підтверджених документально, оскільки судовим експертом перевірено об`єкт за місцем його розташування та враховано вартість фактично виконаних відповідачем прихованих робіт по будівництву вищевказаного житлового будинку, а їх не підтвердження виконавчою документацією обумовлена відсутністю такої документації проте не спростовує експертного висновку про фактичне виконання підрядником (відповідачем ФОП ОСОБА_1 ) цих робіт та розрахунку судовим експертом їх вартості (т. 2 а.с. 142-160).

Тому, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині стягнення грошових коштів сплачених на виконання договору № 001625 від 15 квітня 2016 року підлягає зміні, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 383 663 грн. (541 000 грн. переданих коштів замовником будівництва відповідачеві - 157 337 грн. вартості фактично виконаних робіт і придбаних матеріалів) вартості оплачених позивачем, проте не виконаних відповідачем робіт і матеріалів.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 836.63 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та із відповідача на користь держави 640,00 грн. судового збору за розгляд справи районним судом (в частині задоволеної вимоги немайнового характеру). З позивача на користь відповідача підлягає стягненню, пропорційно до частини задоволеного позову, 1952.70 грн. (4476.63 грн. (3836.63+640) х 150% ставка судового збору за подачу апеляційної скарги х 29.08% пропорційно до частини задоволених вимог скарги) судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 2603.60 грн. судового збору за розгляд справи судом касаційної інстанції та 7186,20 грн. судових витрат на проведення судової будівельно- технічної експертизи у справі, сплата яких підтверджується доказами по справі (т. 1 а.с. 46-47, 114, 153 т. 2 а.с. 159).

Щодо повороту виконання рішення

26 травня 2021 року ФОП ОСОБА_1 було подано заяву з проханням у випадку скасування оскаржуваного рішення здійснити поворот виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року (т. 1 а.с. 229-231).

Заява обґрунтована тим, що 18 квітня 2019 року фактично виконано рішення суду у цій справі про стягнення із відповідача на користь позивача 541 000 грн., про що 18 квітня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Копія постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. від 18 квітня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 наявна в матеріалах цивільної справи (а.с. 169-170).

Цих обставин виконання рішення суду і стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 541 000 грн. сторони в суді апеляційної інстанції не заперечували про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 226-227).

Розгляд заяв про поворот виконання рішення проводиться відповідно до Розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Ураховуючи наведене, заява про поворот виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року підлягає задоволенню частково за правилами частини першої статті 444 ЦПК України.

Оскільки апеляційним судом змінено рішення суду першої інстанції в частині розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_2 , зменшено загальний розмір відшкодування на суму 157 337 грн., а в іншій частині судове рішення залишено без змін, зазначена сума у порядку повороту виконання рішення суду першої інстанції підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 .

Питання про повернення боржнику стягнутої державним (приватним) виконавцем винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження має вирішуватись не в порядку повороту виконання рішення суду.

Відповідні правові висновки щодо визначення суми при повороті виконання рішення суду містяться і в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 569/13962/17 (провадження № 61-48301св18) від 31 березня 2021 року у справі № 296/7644/17 (провадження № 61-8784св20)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384, 444 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року змінити в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів сплачених на виконання договору № 001625 від 15 квітня 2016 року та судового збору.

Зменшити розмір стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з 541 000 (п`ятсот сорок одна тисяча) грн. до 383 663 грн. (триста вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят три) грн. сплачених на виконання договору будівельного підряду № 001625 від 15 квітня 2016 року.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) - 3 836,63 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь держави - 640 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 1952,70 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, 2603.60 грн. судового збору за розгляд справи судом касаційної інстанції, і 7 186,20 грн. судових витрат на проведення судової будівельно- технічної експертизи у справі.

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі № 761/47212/17 за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення коштів.

У порядку повороту виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі № 761/47212/17 стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошові кошти у розмірі 157 337 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч триста тридцять сім) грн.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 02 червня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова