Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1029/23
Номер провадження: 2/225/182/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., перевірив позовну заяву представника позивача Максимчук Сергія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2023 до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява представника позивача Максимчук Сергія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд, перевірив позовну заяву та додані до неї документи, вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду Дзержинським міським судом Донецької області та підлягає направленню за підсудністю з таких підстав:

Так, положення цивільного процесуального закону передбачають альтернативну підсудність позовів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: за місцем знаходження відповідача (частина 2 статті 27 ЦПК України) або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса (частина 12 статті 28 ЦПК України).

Відповідно до п. 10 розділу III (Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження) Інструкції з організації примусового виконання рішень, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У постанові від 29.10.2020 року в справі №263/14171/19 Верховний Суд зазначив таке: «Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. За наведених обставин доводи касаційної скарги, що місце проведення виконавчих дій та місце виконання рішення не є тотожним поняттями, тому належною підсудністю позову ОСОБА_1 є суд за місцем виконання виконавчого напису у відповідному виконавчому окрузі, у якому відкрито виконавче провадження, Верховний Суд визнає помилковим тлумаченням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частини дванадцятої статті 28 ЦПК України. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі та її підсудність Жовтневому районному суду м. Маріуполя Донецької області, що узгоджується з правилами ЦПК України. Позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувані судові рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову ОСОБА_1 ухвалені з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими. Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій та ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм цивільного процесуального законодавства, Закону України «Про виконавче провадження» та зводяться до незгоди заявника з підставними висновками судів».

Такі висновки Верховного Суду неодноразово застосовував у своїй судовій практиці і Київський апеляційний суд, зокрема у постановах: від 26.11.2021 року (справа №367/7207/21), від 08.09.2022 року (справа №372/4782/21), від 25.03.2021 року (справа №758/1186/21), від 21.05.2021 року (справа №753/6103/21), від 03.12.2021 року (справа №759/10003/20), від 04.02.2021 року (справа №756/12726/20), від 02.03.2021 року (справа №755/18597/20), від 17.05.2021 року (справа №754/175/21), від 01.06.2021 року (справа №755/942/21), від 09.07.2021 року (справа №364/315/21), від 28.07.2022 року (справа №752/3496/22), від 05.03.2021 року (справа №752/23830/20), від 29.07.2022 року (справа №372/2870/21), від 09.11.2021 року (справа №357/2377/21), від 18.10.2022 року (справа №759/27353/21).

Отже, виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового/несудового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання.

Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач, звертаючись з даною позовною заявою, в обґрунтування вибору між судами за правилами альтернативної підсудності зазначив таке:

Цитата: «Оскільки виконавчі дії щодо провадяться Донецьким відділом державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) тобто за місцем реєстрації Позивача позовна заява підсудна Пролетарському районному суду м. Донецька. Разом з цим, відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38- 14 від 02.09.2014 року визначено за Дзержинським міським судом Донецької області територіальну підсудність, у тому числі цивільних справ, які підсудні Пролетарському районному суду м. Донецька. Отже, позивач вважає, що позовна заява підсудна Дзержинському міському суду Донецької області.».

Суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для визначення позивачем підсудності позову до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме,за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що до позовної заяви не додано будь-яких доказів відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 19365, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 13.10.2020.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка по справі зареєстрована в м. Донецьку, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий зв`язок з яким відповідно відсутній.

Поряд із цим, до позовної заяви позивачкою не надано доказів того, що виконавчі дії у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого напису № 19365, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 13.10.2020 на час звернення позивача із позовною заявою про визнання напису нотаріуса таким що не підлягає виконанню, здійснюються в м. Торецьк Бахмутського району Донецької області, або за місцем реєстрації боржника: АДРЕСА_1 .

Відсутність доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 19365, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 13.10.2020, та, відповідно, відсутність доказів на підтвердження того, що державним виконавцем, або приватним виконавцем визначено місце провадження виконавчих дій з виконання оскаржуваного виконавчого напису № 19365 за місцем проживання (реєстрації) боржника (позивача), дозволяють суду дійти висновку, про недоведеність доводів позивача в частині визначення підсудності цієї справи саме Дзержинському міському суду Донецької області.

За таких обставин при вирішення питання підсудності спору за позовом ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для застосування правил альтернативної підсудності за вибором позивачки, а саме за місцем виконання виконавчого напису (місцем реєстрації боржника), яке представник позивача зазначає у позовній заяві.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () зазначено за адресою: вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м. Ірпінь, Київська область.

З урахуванням викладеного вище, оскільки з матеріалів позовної заяви не вбачається підстав для застосування альтернативної або виключної підсудності, то за правилами територіальної підсудності дана справа віднесена до юрисдикції Ірпінського міського суду Київської області (вулиця Мінеральна, 7, Ірпінь, Київська обл., 08200).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтю 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів, суд доходить висновку про необхідність передачі справи за належною підсудністю.

Оскільки спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса та місцезнаходження відповідача по справі знаходиться за межами територіальної юрисдикції Дзержинського міського суду Донецької області, цей спір територіально підсудний Ірпінському міському суду Київської області за місцезнаходженням відповідача по справі, що було встановлено до відкриття провадження у справі.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що цивільна справа не підсудна Дзержинському міському суду Донецької області, у зв`язку з чим її необхідно передати за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача, а саме до Ірпінського міського суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 260, 353-355 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 225/1029/23 за позовною заявою представника позивача Максимчук Сергія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Донецький відділ державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю для розгляду до Ірпінського міського суду Київської області (вулиця Мінеральна, 7, Ірпінь, Київська обл., 08200).

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мигалевич