ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1241/22
провадження № 2/753/1018/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Мостової М.І.,

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи: ОСОБА_2 , Національне агенство з питань запобігання корупції, Професійна спілка «АВІАЦІЯ УКРАЇНИ» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У cічні 2022 року ОСОБА_3 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_3 ) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі по тексту - Відповідач, ДП обслуговування повітряного руху України), треті особи: ОСОБА_2 , Національне агенство з питань запобігання корупції, Професійна спілка «АВІАЦІЯ УКРАЇНИ» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалався на те, що ліквідація Уповноваженого підрозділу та звільнення працівників протизаконна, оскільки вона була проведена з метою звільнення Позивача та його колег зв`язку із здійсненням ними діяльності направленої на виявлення та протидію корупції в Украерорусі.

Наказом Украероруху «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» від 06.07.2017 № 236 затверджено Штатний розпис апарату управління Украероруху від 08.08.2017 № 10.2-11-17, який введено в дію з 08.08.2017.

У Штатному розписі № 10.2-11-17 позицією 25 сформовано Відділ запобігання та виявлення корупції, із штатною чисельністю - 3 штатних одиниці, а саме: начальником відділу - уповноваженим з питань запобігання та виявлення корупції, провідним інженером та інженером 1 категорії. В подальшому назва відділу була змінена на відділ з питань запобігання та виявлення корупції (далі - Уповноважений підрозділ).

Наказом Украероруху від 16.08.2017 № 604/о ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу запобігання та виявлення корупції - уповноваженого з питань запобігання та виявлення корупції з 16.08.2017.

Наказом Украероруху від 26.10.2017 № 797/о ОСОБА_3 на посаду провідного інженера до відділу запобігання та виявлення корупції Украероруху з 27.10.2017. В подальшому вказана посада була змінена на посаду професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції.

Наказом Украероруху від 13.04.2020 № 407/о ОСОБА_3 13.04.2020 звільнено з посади професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції у зв`язку із ліквідацією Уповноваженого підрозділу за скороченням штату працівників на підставі пункту 1 частини 1 статі 40 КЗпП.

Позивач вважає протиправними дії Відповідача, направленими на ліквідацію Уповноваженого підрозділу та подальше звільнення працівників даного підрозділу, трудові права Позивача були порушені, з огляду на що виникла необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав.

Особливості діяльності Уповноваженого підрозділу та звільнення його працівників

встановлюються у спеціальному по відношенню до господарського і трудового- антикорупційному законодавстві. З огляду на це, недостатнім при звільненні є дотримання

норм виключно положень Кодексу законів про працю України - необхідно також враховувати

і правила встановлені Законом України «Про запобігання корупції», постановою Кабінету Міністрів України «Питання запобігання та виявлення корупції» № 706 від 04.09.2013 та нормативно-правовими актами прийнятими у відповідності до його вимог.

Абзацом 3 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013 № 706 встановлено, що керівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Голові Ради міністрів Автономної Республіки Крим, керівникам органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головам обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій з урахуванням вимог затвердженого цією постановою Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції надано зобов`язання забезпечити утворення (визначення) та функціонування підрозділів (осіб) з питань запобігання та виявлення корупції на підприємствах, в установах та організаціях, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим.

Відповідно до вимог пункту 1 Типового положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013 № 706 (далі - Типове положення) уповноважений підрозділ (особа) з питань запобігання та виявлення корупції (далі-уповноважений підрозділ) утворюється (визначається) у порядку, визначеному законодавством за рішенням керівника підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління органу виконавчої влади. При цьому, уповноважена особа визначається у разі недоцільності утворення в органі виконавчої влади, на підприємстві, в установі та організації уповноваженого підрозділу з огляду на структуру, чисельність працівників, у тому числі тих, які є суб`єктами декларування, а також обсяг, характер та складність роботи.

Таким чином, створення Уповноважених підрозділу у державних підприємствах, що належать до сфери управління міністерств, Постановою Кабінету Міністрів України «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013 № 706 було визначене як обов`язковий захід.

Також, з огляду на пункти 5.6.2, 5.6.3, 5.6.4, 5.6.5, 5.6.8, 5.6.9, 5.6.10, 5.6.12, 5.6.13, 5.7 Положення №2.2-04-18 керівник Уповноваженого підрозділу повинен був реалізовувати Антикорупційну програму Украероруху. Так як, наказом Украероруху від 02.08.2017 № 562/о, керуючись статтями 61-64 Закону України «Про запобігання корупції», обов`язок із реалізації Антикорупційної програми Підприємства безпосередньо покладено на ОСОБА_2 .

Ліквідація Уповноваженого підрозділу суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013 № 706 і є незаконною.

Крім цього, положеннями Постанови Кабінету Міністрів «Питання запобігання та виявлення корупції» від 04.09.2013 № 706, якою затверджено Типове положення про уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції, не передбачено можливості/вимоги стосовно ліквідації діючих Уповноважених підрозділів Підприємств, та позивач вважає, що ліквідація Уповноваженого підрозділу є протизаконною.

Посилається на те, що ліквідуючи Уповноважений підрозділ, керівництво Украероруху вийшло за межі наданих йому законодавством та Статутом повноважень, у зв`язку із цим вважає ліквідацію Уповноваженого підрозділу такою, що суперечить статуту Украероруху, а отже є незаконною.

Також, зазначає, що Відповідачем не було дотримано процедури проведення скорочення численності та шатату працівників у частині погодження такого скорочення із профспілковими організаціями.

Консультації Відповідача із профспілковими органами не були проведені, що свідчить про безпідставність та формальність заходів щодо ліквідації Уповноваженого підрозділу.

Також, посилається, що наказом Украероруху № 562/о від 02.08.2017 ОСОБА_2 призначено уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції (Уповноважений) керуючись статтями 61-64 Закону України «Про запобігання корупції», а отже і призначено відповідальним за реалізацію Антикорупційної програми Украероруху. Уповноважений ОСОБА_2 не надавав згоду на звільнення працівника Уповноваженого підрозділу ОСОБА_3 , що є доказом незаконності звільнення Позивача.

Так, Позивачем проводились заходи із виявлення корупційних правопорушень у структурних підрозділах Украероруху і, зокрема, у Регіональному структурному підрозділі РСП «Київцентраеро», про які він повідомляв керівнику Уповноваженого підрозділу Украероруху ОСОБА_2 . Після чого, про виявлені порушення, що мають ознаки корупційного, Позивачем та іншими працівниками Уповноваженого підрозділу було направлено ряд повідомлень про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних правопорушень до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції. За наслідками цих повідомлень було відкрито кримінальне провадження № 0000069 від 30.07.2019.

Позивач, вважає, що його право на працю як викравача корупції порушено Відповідачем та підлягає поновленню.

Позивач вважає, що з огляду на незаконність його звільнення він має право на поновлення на роботі, а за період вимушеного прогулу йому має бути нарахований середній заробіток, який підлягає стягненню з Відповідача. Розрахунок розміру середнього заробітку, що підлягає виплаті працівнику у зв`язку із вимушеним прогулом необхідно проводити відповідно до Порядку №100, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року.

Позивач зазначає, що йому завдано моральну шкоду на суму 140 400,00 грн., яка полягає: 1) у душевних стражданнях та обуренні викликаних незаконною, цинічною та прорахованою поведінкою керівника Украероруху та у подальшому її втіленні у плані звільненні Позивача та його колег шляхом ліквідації Уповноваженого підрозділу. Існування вказаного відділу під керівництвом Позивача заважало потенційній протиправній діяльності керівників Украероруху; 2) у душевних стражданнях та моральних переживаннях Позивача викликаних порушенням його права на працю; 3) у порушенні звичайних життєвих зв`язків Позивача та необхідності вжиття додаткових зусиль з організації його життя з огляду на необхідність пошуку інших джерел доходу для сім`ї.

Посилаючись на викладене, Позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ Украероруху від 08.01.2020 № 9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху» в частині ліквідації відділу з питань запобігання та виявлення корупції; визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «З особового складу» від 13.04.2020 № 407/о про звільнення професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства обслуговування повітряного руху України ОСОБА_3 ; поновити ОСОБА_3 на попередній роботі на посаді професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції Державного підприємства обслуговування повітряного руху України; стягнути на користь ОСОБА_3 з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України середній заробіток за час вимушеного прогулу - починаючи з 14.04.2020 по 13.04.2021 включно - у сумі 440 737,50 грн.; стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди на суму 140 400,00 грн.

Ухвалою суду від 21.01.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 11.02.2022 відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27.05.2022 від третьої особи Національного агенства з питань запобігання корупції надійшли письмові пояснення.

07.07.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

11.07.2022 від представника позивача надійшли пояснення на пояснення третьої особи Національного агенства з питань запобігання корупції.

15.07.2022 від третьої особи Національного агенства з питань запобігання корупції надійшли додаткові пояснення.

26.07.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

28.07.2022 у судовому засіданні судом було долучено відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, пояснення та додаткові пояснення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.09.2022 представник позивача заявив клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 13.09.2022 було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 17.02.2023 представник позивача просив долучити заяву щодо розрахунку середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу.

Судом було долучено заяву представника позивача щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

10.03.2023 від представника відповідача надійшли заперечення на заяву щодо розрахунку середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу

Ухвалою суду від 14.03.2023, яка занесена до протоколу судового зсадіання, долучено заперечення на заяву щодо розрахунку середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задоволньити. Представник відповідача надав пояснення, в яких заперечував проти позовних вимог та просив у їх задоволені відмовити. Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши відзиви на позов, заперечення на відзиви, їх доводи та заперечення, додаткові пояснення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступні підстави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлені обставини та відповідні їм правовідносини.

Наказом Украероруху від 26.10.2017 № 797/о Позивача призначено провідного інженера до відділу запобігання та виявлення корупції Украероруху з 27.10.2017.

Відповідно до наказу від 01.03.2019 № 214/о Позивача було переведено на посаду професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції Украероруху.

26.12.2019 Украерорухом було прийнято наказ № 1120 «Про введення в дію оновленої організаційної структури та штатного розпису керівного складу Украероруху» (далі - наказ № 1120). Відповідно до даного наказу було розмежовано підпорядкування апарату управління Украероруху, управлінь та секторів.

Підставою для прийняття наказу № 1120 стала нова організаційна структура Украероруху, що була затверджена директором підприємства та погоджена органом управління - Міністерством інфраструктури України від 23.12.2019 року.

Украерорухом на підставі наказу Украероруху № 1120 було прийнято наказ від 08.01.2020 № 9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху» (далі наказ № 9) Украероруху вводиться з 03.02.2020.

Відповідно до нової організаційної структури Украероруху, погодженої Міністерством інфраструктури, у штатному розписі апарату управління Украероруху з 03.02.2020 відбувається скорочення ряду посад та підрозділів, скорочується також і відділ з питань запобігання та виявлення корупції.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, передбачених статтею 40 КЗпП України, а з окремими категоріями працівників у випадках, визначених статтею 41 КЗпП України.

03.02.2020 Украерорухом підготоване письмове попередження № 1-23.2./1030/20 про скорочення посади Позивача через два місяці після отримання даного попередження. Разом з попередженням, позивачу було надано перелік вакантних посад по підприємству, що кореспондується з вимогами ст. 49-2 КЗпП України, відповідно до якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці до дати звільнення.

11.02.2020 Позивачем отримане попередження.

Однак, ознайомившись із переліком вакантних посад, Позивачем не було подано жодної заяви щодо переведення його на інші вакантні на підприємстві Відповідача посади.

02.04.2020 Відповідачем було направлено подання до Первинної профспілки «Авіація України» про надання згоди на розірвання трудового договору з Позивачем.

10.04.2020 Первинна профспілка «Авіація України» згідно Протоколу засідання ППС «Авіація України» № 18 надала згоду на звільнення позивача за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Так, згідно наказу Украероруху № 407/о від 13.04.2020 Позивача було звільнено із займаної посади.

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звертається до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства повітряного руху України про захист трудових прав, стягнення одноразової грошової допомоги, відшкодування за час затримки виплат та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року позов задоволено частково, стягнено на користь на користь ОСОБА_3 грошову одноразову допомогу в розмірі 77 837 грн. 50 коп.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволені позову.

Так, у постанові Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, встановлені наступні обставини, а саме, отримання позивачем 11.02.2020 попередження про скорочення посади та наступне вивільнення від 03.02.2020 №1-23.2/1080/20 разом з переліком вакантних посад по підприємству в цілому, що підтверджується його особистим підписом.

Згідно до наказу № 407/0 від 13.04.2020 ОСОБА_3 звільнено з роботи 13.04.2020 за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпПУ з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України, компенсацією за 21 календарний день невикористаної щорічної відпустки

Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до вимог Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 06.04.2016 № 137, Украерорух є державним унітарним підприємством, яке діє як державне комерційне підприємство та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України і є провайдером аеронавігаційного обслуговування, здійснює обслуговування повітряного руху у повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху відповідно до договорів покладена на Україну.

Відповідно до ст. 13? Закону України «Про запобігання корупції» Уповноважені підрозділи (уповноважені особи) з питань запобігання та виявлення корупції утворюються (визначаються) в: на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління державного органу (крім юридичних осіб, у яких відповідно до цього Закону затверджуються антикорупційні програми).

Керуючись абзацом 11 пункту 2.1. розділу 2 Методичних рекомендацій, ст. 13? Закону України «Про запобігання корупції» керівником підприємства за погодженням з уповноважений органом управління підприємства Відповідача було прийнято рішення ввести посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст.40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

З урахуванням цього, працівник не може обгрунтовувати чи заперечувати доречність, доцільність, користь чи ефективність, для підприємства, установи, організації, змін в організації виробництва і праці, скорочення чисельності чи штату працівників. Суд перевіряє лише дотримання роботодавцем законодавства про порядок розірвання трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України і не може обговорювати питання про доцільність проведення скорочення штату на підприємствах, в установах, організаціях, а тому при вирішенні трудового спору не може поставити це питання на обговорення і з`ясовувати думку сторін трудового спору. Тобто, яких цілей бажав досягнути роботодавець, чим він керувався при прийнятті рішення про скорочення чисельності і штату, чи можна було б уникнути скорочення працівників, в судовому порядку не доводиться роботодавцем, та не оспорюється працівником.

Враховуючи вищевикладені обставини, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для його задоволення, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалась позивач як на підставу для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування наказу Украероруху від 08.01.2020 № 9 «Про затвердження штатного розпису підрозділів головного підприємства Украероруху» в частині ліквідації відділу з питань запобігання та виявлення корупції, не ґрунтуються на встановлених нормах цивільного та трудового законодавства України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не доведені позивачем, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо доводів Позивача про те, що Відповідачем не було дотримано процедури проведення скорочення чисельності штату працівників у частині такого скорорчення із профспілковими організаціями, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2020 Відповідачем було направлено подання до Первинної профспілки «Авіація України» про надання згоди на розірвання трудового договору з Позивачем.

10.04.2020 Первинна профспілка «Авіація України» згідно Протоколу засідання ППС «Авіація України» № 18 надала згоду на звільнення позивача за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Так, у відповідності до положень ст. 43 КзпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40, пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

За положеннями ст. 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Жодних порушень прав позивача судом не встановлено, Відповідач діяв у відповідності до діючого законодавства.

Щодо тверджень позивача про його статус викривача в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України.

Позивач зазначає, що є викривачем у зв`язку чим ним проводились заходи із виявлення корупційних правопорушень у структурних підрозділах Украероруху і, зокрема, у Регіональному структурному підрозділі і РСП «Київцентраеро», про які він повідомляв керівнику Уповноваженого підрозділу Украероруху ОСОБА_2 . Після чого, про виявлені порушення, що мають ознаки корупційного, Позивачем та іншими працівниками Уповноваженого підрозділу було направлено ряд повідомлень про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних правопорушень до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції (повідомлення № 1-26.11-1157 від 14.03.2018, № 1-26.11-1157 від 14.03.2018, № 1- 24.18/2546/19 від 11.05.2019, № 1-24.18/3739/від 10.07.2019, № 1-24.18/6738/19 від 08.11.2019). За наслідками цих повідомлень було відкрито кримінальне провадження № 0000069 від 30.07.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) у редакції до 01.01.2020, яка діяла на момент повідомлення, викривачем вважається особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною, повідомляє про порушення вимог Закону іншою особою.

Постановою Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 815/2074/18 сформульовано правову позицію, згідно з якою викривач набуває такого статусу з моменту, коли він здійснив всі залежні від нього дії для повідомлення про порушення вимог Закону іншою особою, щоб відповідна інформація надійшла до адресата. З моменту набуття особою статусу викривача, останній здобуває певний імунітет, суть якого розкрито в ч. 3 ст. 53 Закону. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена у судовому рішенні по справі від 11.06.2020 №816/1874/17.

Стосовно доведення зв`язку між повідомленням та негативними заходами впливу до викривача слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 21 Директиви Свропейського Парламенту і Ради СС 2019/1937 від 23.10.2019 про захист осіб, які повідомляють про порушення законодавства Європейського Союзу, у судових провадженнях чи провадженнях будь-якого іншого органу, які стосуються шкоди, що завдано особі, яка повідомляє про порушення, і за умови встановлення, що ця особа здійснила повідомлення чи публічне розкриття та зазнала шкоди, то презюмується, що шкоду було завдано в рамках переслідування за повідомлення чи публічне розкриття. У таких випадках обов`язок доведення, що застосовані до особи, яка повідомила про порушення, заходи базувалися на належно обґрунтованих підставах, покладається на особу, яка вжила таких заходів. Вказаній нормі кореспондують норми українського законодавства, відповідно до яких у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ними загрози застосування негативних заходів впливу до викривача у зв`язку з повідомленням обов`язок доказування, що прийняті рішення, вчинені дії є правомірними і не були мотивовані діями викривача.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 27.05.2022, в яких вказують, що згідно з наказом Украеруху № 214/о від 01.03.2019 «З особового складу» на посаду уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху з 01 березня 2019 року було призначено ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 за своєю посадою здійснював функції Уповноваженого Украероруху, що підтверджується положеннями Посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху у редакції від 02.12.2019 № 2.2.1-14-425, а також Антикорупційної програми Украероруху.

Так, згідно з п.п.1.4 п.1, п.п. 2.1 п. 2 Посадової інструкції уповноваженого з антикорупційної діяльності призначається на посаду та звільняється з займаної посади керівником підприємства відповідно до законодавства. У разі звільнення уповноваженого з антикорупційної діяльності з займаної посади з ініціативи керівника підприємства необхідно отримання згоди Національного агентства. Головним завданням уповноваженого з антикорупційної діяльності є здійснення нагляду контролю за дотриманням працівниками Антикорупційної програми Украероруху.

Крім того, 23.02.2020 до Національного агентства надійшло подання в.о.директора Украероруху ОСОБА_5 про розірвання трудового договору з уповноваженим з антикорупційної діяльності групи радників департаменту персоналу Украероруху ОСОБА_4 . Розгляд подання та доданих до нього матеріалів здійснювався на підставі п. 2 ч. 5 ст. 64 Закону та Порядку надання згоди Національним агентством з питань запобігання корупції на звільнення особи, відповідальної за реалізацію антикорупційної програми, затвердженого рішенням національного агентства від 07.10.2016 № 74.

За результатми розгляду подання Національне агентство видало наказ № 389/20 від 03.09.2020 «Про надання згоди на звільнення уповноваженого з антикорупції діяльності групи радників департаменту персоналу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України».

01.03.2019 ОСОБА_3 переведено на посаду професіонала з антикорупційної діяльності відділу з питань запобігання та виявлення корупції Украероруху з посади провідного інженера відділу з питань запобігання та виявлення корупції Украероруху (наказ Украероруху від 01.03.2019 № 214/о «З особового складу»).

З огляду на це, Позивач не є працівником підпорядкованого Уповноваженому структурного підрозділу.

Антикорупційна програма Украероруху не передбачає функціонування підрозділу, підпорядкованого Уповноваженому. В тексті Антикорупційної програми Украероруху не інкорпоровані положення примітки 12 до Типової антикорупційної програми.

Отже, відсутні підстави, що звільнення ОСОБА_3 з посади за ініціативою керівника вимагало згоди Уповноваженого, так і про те, що звільнення призвело до порушення Антикорупційної програми Украероруху.

Посилання Позивача про порушення Типової антикорупції програми Відповідачем, суд звертає увагу, що положення Типової антикорупційної програми не є нормами прямої дії - вони визначають основу для прийняття антикорупційної програми юридичної особи і набувають правової сили лише у разі їх інкорпорування у антикорупційну програму конкретної юридичної особи - локальний правовий акт.

Таким чином, доводи Позивача про порушення положень Типової антикорупційної програми, не ґрунтується на вимогах Закону та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За приписами ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд приходить до висновку, що Позивача було звільнено правомірно, а Відповідачем дотримано вимоги чинного трудового законодавства України при його звільненні.

Враховуючи вищевикладені обставини, розглянувши справу в межах визначених позивачем враховуючи те, що вимоги позивача про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про скасування наказів, вони задоволенню також не підлягають.

Судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 40, 42, 44, 49-2, 235, 237-1 КЗпП України статтею 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи: ОСОБА_2 , Національне агенство з питань запобігання корупції, Професійна спілка «АВІАЦІЯ УКРАЇНИ» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 02.06.2023.

Суддя: