ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 459/2046/20

провадження № 61-18675св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів),

треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у складі судді Рудакова Д. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року у складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Ванівського О. М., Шеремети Н. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Червоноградський міський відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк»), ОСОБА_2 , про зняття арешту.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановленому порядку позивач звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі його заяви заведено спадкову справу № 358/2016.

Крім нього спадкоємцем є ОСОБА_2 , який також подав до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка під будинком кадастровий номер :03:035:0016, площею 0,10 га.

Спадкоємці не можуть отримати документи на спадщину, оскільки на спадкове майно накладений арешт за виконавчими провадженнями №№ 16123518, 336999172 та 32581375 відносно боржника ОСОБА_4 .

За інформаційною довідкою існують наступні арешти:

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 9310758, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 12497238, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 32581375 від 15 травня 2012 року;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 405756, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 36999172 від 19 березня 2013 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1033161 від 21 березня 2013року.

Постановою державного виконавця від 20 липня 2012 року закінчено виконавче провадження ВП № 32581375, таким чином відсутні підстави для арешту.

За виконавчим провадженням № 32581375, де стягувачем є АТ КБ «Приватбанк», виконавчий лист частково був виконаний стягненням коштів із пенсії та передачею на реалізацію транспортного засобу, який був предметом застави.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 07 листопада 2011 року у справі № 2-983/11 більше не пред`являвся, крім того, на момент звернення до суду з цим позовом закінчилися строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Позивач просив:

зняти арешти, накладені Червоноградським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 32581375 від 15 травня 2012 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 36999172 від 19 березня 2013 року;

виключити записи про арешт будинку за адресою: АДРЕСА_1 з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Львівський апеляційний суд 11 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.

Знято арешти, накладені Червоноградським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою про відкриття виконавчого провадження ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 36999172 від 19 березня 2013 року та виключено ці записи про арешт будинку за адресою: АДРЕСА_1 з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

судом встановлено, що на час розгляду справи, виконавчі провадження: ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року та ВП 36999172 від 19 березня 2013 року закінчені та будь-які дії відносно спадкового майна відсутні. Отже, арешти, які накладені державними виконавцями на майно спадкодавця, порушують право власності позивача ОСОБА_1 , який є спадкоємцем після смерті дядька ОСОБА_4 . Таким чином відсутні підстави для продовження обтяжень на майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , які накладені постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року та постановою про арешт майна серії ВП 36999172 від 19 березня 2013 року державними виконавцями ВДВС Червоноградського МУЮ;

оскільки у спадковій справі № 358/2016 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявна претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку статті 1281 ЦК України, позов в частині скасування постанови серії ВП 32581375 від 15 травня 2012 року про арешт майна та заборону його відчуження не підлягає задоволенню. З часу відкриття спадщини, вона належить спадкоємцеві, тому права на спадщину позивача не порушуються.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_3 , у якій просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати частково рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року в частині відмови у скасуванні арешту по виконавчому провадженні 32581375, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

судом першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права щодо скасування арешту, накладеного в межах виконавчого провадження по закритому виконавчому провадженню;

суди зробили висновок, що наявність претензій банку в спадковій справі є підставою для відмови в позові. На думку позивача, оспорюваний арешт позбавляє можливості оформити спадщину в цілому, в тому числі, і щодо задоволення вимог кредитора;

банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів. Таким чином, після червня 2011 року нарахування відсотків є незаконним і суд першої інстанції при винесенні рішення суду мав би це врахувати. З цього приводу є правові позиції Верховного Суду;

в матеріалах справи міститься вимога, яка є взагалі безпідставною, оскільки банк пред`являє вимоги до спадкоємців на суму 377 291,53 дол. США, при цьому рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07 листопада 2011 року у справі № 2-983/11 стягнута заборгованість за кредитом у розмірі 14 389,01 дол. США, що еквівалентно 114 680,41 грн;

суди мали дослідити матеріали виконавчого провадження, адже виконавчі провадження були закриті та виконавчі листи поза межами строків давності не були пред`явлені до виконання. Термін пред`явлення виконавчого документу за цими вимогами закінчився у 2014 році;

у постанові від 11 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 2540/3203/18 зробила висновок, згідно якого стягнення з боржника виконавчого збору обумовлюється вчиненням державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення суду та фактичним стягненням суми боргу. Виконавчий збір не стягується після спливу строку на добровільне виконання рішення суду, якщо державний виконавець не вчиняв виконавчі дії, а боржник пізніше добровільно виконав рішення суду. По вказаних вище виконавчих провадженнях виконавчі документи повернуті без виконання, тобто без фактичного виконання, такими чином виконавчий збір не стягується, тобто заборгованості перед виконавчою службою немає;

суди не взяли до уваги, що сторони виконавчого провадження вже не має, оскільки ОСОБА_4 помер, тому і відсутня підстава для арешту, а вимоги кредитора захищені статтею 1282 ЦК України. Питання дійсності чи недійсності вирішувалось би в іншому провадженні за позовом банку до спадкоємців, і зняття арешту жодним чином не порушує права кредитора;

судами порушено принцип змагальності.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що судові рішення оскаржуються лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, в іншій частині не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року відмовлено, відкрито касаційне провадження у справі № 459/2046/20, витребувано справу з суду першої інстанції.

У січні 2022 року матеріали цивільної справи № 459/2046/20 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2022 року зупинено касаційне провадження у справі № 459/2046/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).

Ухвалою Верховного суду від 30 листопада 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 459/2046/20.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 26 листопада 2021 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 03 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц та у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-785цс15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, стягнута з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 листопада 2007 року у загальному розмірі 14 389, 01 дол. США, що еквівалентно 114 680,41 грн, а також судові витрати по справі.

Постановою державного виконавця від 15 травня 2012 року у виконавчому провадженні (ВП) 32581375 накладений арешт на майно ОСОБА_4 як боржника у виконавчому провадженні та оголошено заборону на його відчуження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. На момент його смерті виконавче провадження (ВП) 32581375 не було закінчено.

Позивач та третя особа ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_4 .

Згідно Інформаційної довідки № 209298504 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявні обтяження: реєстраційний номер обтяження 405756 від 21 березня 2013 року про арешт нерухомого майна боржника, зареєстрованого на підставі постанови ВДВС Червоноградського МУЮ про арешт майна боржника ВП № 36999172 від 19 березня 2013 року - власник ОСОБА_4 ; реєстраційний номер обтяження 9310758, зареєстрованого 03 грудня 2009 року за № 9310758 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно ВП № 16123518 від 20 листопада 2009 року ВДВС Червоноградського МУЮ - власник ОСОБА_4 ; реєстраційний номер обтяження 12497238 від 15 травня 2012 року внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП32581375, виданого 15 травня 2012 року ВДВС Червоноградського МУЮ - власник ОСОБА_4 .

На виконанні у ВДВС Червоноградського МУЮ знаходилося виконавче провадження № 32581375 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-983/11 від 23 лютого 2012 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору усього в сумі 114 680, 41 грн.

15 травня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

20 липня 2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

На виконанні у ВДВС Червоноградського МУЮ знаходилося виконавче провадження № 36999172 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-5391/2010 від 15 жовтня 2012 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з боржника ОСОБА_4 ІТЗ у розмірі 120 грн.

13 березня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

19 березня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

30 травня 2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» .

На виконанні у ВДВС Червоноградського МУЮ знаходилося виконавче провадження № 16123518 щодо примусового виконання ухвали № 2-10637, виданої 15 вересня 2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про арешт майна ОСОБА_4

20 листопада 2009 року державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, накладено арешт на майно боржника та заборону на його відчуження.

01 лютого 2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

На час розгляду справи виконавчі провадження ВП 16123518 від 20 листопада 2009 року та ВП 36999172 від 19 березня 2013 року закінчені та будь-які дії відносно спадкового майна відсутні.

18 жовтня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк», як стягувач у виконавчому провадженні (ВП) 32581375, подало до Червоноградської державної нотаріальної контори претензію кредитора, у якій, зокрема, просить згадану нотаріальну контору повідомити спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про наявність в останнього заборгованості перед банком у розмірі 377 291,53 дол. США.

Згідно заяви від 01 серпня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відомо про зміст вимог кредитора АТ КБ «Приватбанк».

Позиція Верховного Суду

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19 (провадження № 61-11144св22) зазначено, що:

«якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18)).

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2023 року у справа № 337/2402/22 (провадження № 61-7442св23) зазначено, що:

«Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 337/2402/22 (провадження № 61-7442св23) зазначено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження»… У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_2 не була залучена стороною виконавчого провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4241/2011, виданого 06 грудня 2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 358 453,17 грн, яке відкрито 11 лютого 2013 року постановою державного виконавця і питання процесуального правонаступництва ОСОБА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який був боржником у вказаному виконавчому провадженні, не вирішувалось у судовому порядку… Таким чином, суду апеляційної інстанції необхідно звернути увагу на те, що порушене право спадкоємця може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, а позивачем заявлено лише позовну вимогу про зняття арешту».

У справі, що переглядається:

при зверненні до суду ОСОБА_1 просив зняти арешти з майна та виключити записи про арешт будинку, оскільки ці обставини перешкоджають йому отримати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ;

суди встановили, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, стягнута з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 29 листопада 2007 року у загальному розмірі 14 389, 01 дол. США, що еквівалентно 114 680,41 грн, а також судові витрати по справі;

постановою державного виконавця від 15 травня 2012 року у виконавчому провадженні (ВП) 32581375 накладений арешт на майно ОСОБА_4 як боржника у виконавчому провадженні та оголошено заборону на його відчуження;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер;

позивач та третя особа ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після померлого ОСОБА_4 ;

ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_4 не був залучений стороною виконавчого провадження № 32581375 з примусового виконання виконавчого листа № 2-983/11 від 23 лютого 2012 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 114 680, 41 грн і питання процесуального правонаступництва ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , який був боржником у вказаному виконавчому провадженні, не вирішувалось у судовому порядку;

таким чином, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи, свідчать про те, що арешт на спірне майно накладений в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», яке залучено до участі у справі як третя особа. Позивач клопотань про залучення до участі у справі АТ КБ «ПриватБанк»як відповідача не заявляв.

За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування постанови серії ВП 32581375 від 15 травня 2012 року про арешт майна та заборону його відчуження, але помилилися щодо мотивів відмови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2023 року у справа № 337/2402/22 (провадження № 61-7442св23), колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення в оскарженій частині змінити, виклавши їх мотивувальні частину в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 255, 400, 409, 412 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту, накладеного Червоноградським міським відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) постановою про відкриття виконавчого провадження 32581375 від 15 травня 2012 року змінити, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

А. Ю. Зайцев

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук