Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9784/23 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 43 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Трояновської Г.С., Шевчук А.М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу № 295/9784/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів на користь спадкоємця,за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 189 359,45 грн заборгованості по коштах, які належать позивачу, як сину і спадкоємцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання судових витрат.

Позов мотивував тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 240/23864/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та зобов`язано останнє здійснити з 11.02.2021 нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Дане рішення 10.05.2022 набрало законної сили та видано виконавчий лист, який не передано на виконання, оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. На даний час, рішення суду залишилося невиконаним, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не була виплачена ні матері, ні йому, як спадкоємцю. Оскільки відповідачем надано відповідь, згідно із якою, він /позивач/ встановив, що заборгованість виплачена не буде і довідка, яка відповідає вимогам закону та вищезазначеному рішенню суду теж не буде видана, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі № 240/23864/21, в розмірі 71018,57 грн та вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в частині визначення суми коштів, які підлягають стягнення на однобічно оцінених та досліджених обставинах справи без врахування всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Рішення суду в частині визначення суми заборгованості, яка належала до виплати спадкодавцю за життя та на даний час підлягає виплаті йому як спадкоємцю, є невмотивованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Зазначає, що місцевий суд не перевірив розрахунок відповідача щодо розміру спірних коштів, не витребував розрахунок заборгованості з урахуванням рішення суду щодо спадкодавця та ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не навів спростування його доводів про те, що сума боргу є значно більшою, що свідчить про те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 06.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та справу призначено до розгляду.

У поданому відзиві, Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення районного суду, як таке, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права залишити без змін.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року у справі № 240/23864/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 11.02.2021 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908, 00 грн (а.с.47-49).

Вказане судове рішення набрало законної сили 10 травня 2022 року та 12 липня 2023 року Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/23864/21 видано виконавчі листи (а.с.50-51).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла (а.с.10), і її спадкоємцем є син - ОСОБА_1 (а.с.9, 18,19).

11.05.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про виплату йому, як сину померлої ОСОБА_2 , нарахованої та невиплаченої їй за життя доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/23864/21 від 08.04.2022 року. У разі невиплати зазначених коштів, позивач просив надати йому довідку про розмір коштів, які нараховані і невиплачені ОСОБА_2 за життя, а саме доплати до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісячно, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/23864/21 від 08.04.2022 року (а.с.13).

На це звернення відповідач повідомив заявника, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року у справі № 240/23864/21 виконано в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Сума заборгованості, нарахована за вищезазначеним судовим рішенням, за період з 11.02.2021 року по 31.05.2022 року, становить 71018, 57 грн. Питання виплати заборгованості, нарахованої на виконання вищезазначеного рішення суду, може бути вирішено у разі зміни сторони стягувача (а.с.14).

Зі змісту розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 94 ОСОБА_2 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року по справі № 240/23864/21, за період з 11.02.2021 року по 31.05.2022 року, щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"), вбачається, що розмір недоотриманої пенсії складає 71018, 57 грн., заборгованість утворилася за період з 11.02.2021 року по 31.05.2022 року (а.с.31).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції із посиланням на норми ст.ст.1216, 1218, ч.2 ст.1220, ст.1227, ч.5 ст.1268 ЦК України, ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дійшов обґрунтованого висновку про порушення відповідачем права позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері і відсутності можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, тому на його користь підлягає до стягнення заборгованість за вище згаданим судовим рішенням адміністративного суду за період з 11.02.2021 по 31.05.2022 в сумі 71018,57 грн, згідно із розрахунком наданим відповідачем.

Предметом даних позовних вимог є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя суми пенсії, що ввійшли до складу спадщини. Відповідач надав до суду розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 року (справа № 240/23864/21), який і був покладений в основу оскаржуваного судового рішення та не оспорений у встановленому законом порядку позивачем шляхом оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення згаданих коштів.

Оскільки призначення, перерахунок, надання та одержання особою пенсійних виплат є виключною прерогативою органів Пенсійного фонду України, тому аналіз правильності відповідних рішень може бути наданий судом лише у випадку їх оскарження в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, місцевий суд обґрунтовано відхилив наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого недоотримана пенсія становить 189359, 45 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 04 грудня 2023 року.