СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2487/23
Провадження № 2/306/759/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 був покійний дідо ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її баба - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , також у даному житловому будинку проживав її дядько ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що після смерті баби та діда спадкоємцем спірного житлового будинку був батько позивачки - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ніхто з них не виготовив документи на право власності на вищевказаний житловий будинок. Вказує, що звернувшись до ДНК, ОСОБА_1 роз`яснено, що вона має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Тому просить суд визнати за позивачем право власності на нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачки позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник Полянської сільської ради просила розгляд справи проводити за наявними у матеріалах такої документами (а.с. 32-33).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25.05.2023 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , актовий запис № 16 від 12.05.1999 року, проведений Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26.10.2019 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 82 від 2610.2019 року, проведений Виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.7).

Як убачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 06.03.1974 року батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 13 від 06.03.1974 року, проведений в Плосківською сільською радою Свалявського району (а.с.8).

Батьки ОСОБА_5 померли ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_7 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 24.08.2003 року, актовий запис № 24 від 24.08.2003 року, проведений виконкомом Плосківської сільської ради Свалявського району) та 22.06.2013 року - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 22.06.2013 року, актовий запис № 17 від 22.06.2013 року, проведений Виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Свалявського району) (а.с. 9-10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 01.12.2008 року, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 46 від 01.12.2008 року, проведений виконкомом Плосківської сільської ради Свалявського району (а.с. 11).

Будівельним паспортом на земельну ділянку та свідоцтвом про забудову населених пунктів ОСОБА_3 був забудовником і йому надано дозвіл на забудову 0,07 га рішенням виконавчого комітету Плосківської сільської ради від 14.04.1973 року на новому місці на підставі рішення виконкому Свалявської районної ради від 24.04.1973 року (а.с.13-16).

На житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа №1756/2023). Його вартість, відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від 19.06.2023 року № 911 становить 103107 грн. (а.с. 12, 17-18).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

05.12.2023 року