Справа № 444/2563/22
Провадження № 2/444/116/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

з участю

позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської Державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визначення часток у спільному сумісному майні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Жовківська Державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визначення часток у спільному сумісному майні.

Ухвалою судді від 14.11.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з уточненим позовом про виділення часток майна, що є в спільній сумісній власності в квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Просить визнати 1/2 частину від 1/6 частки квартири в АДРЕСА_1 належної ОСОБА_2 , належну спадкоємцю(сину) ОСОБА_2 - ОСОБА_3 незаконною. Визначити, що частка ОСОБА_1 в квартирі за адресою в АДРЕСА_1 становить 2/6 ( 1/6 його частина і 1/6 як спадкоємця); Визначити, що частка ОСОБА_4 в квартирі за адресою в АДРЕСА_1 становить 2/6 ( 1/6 її частина і 1/6 після смерті матері ОСОБА_2 ); Визначити, що частка ОСОБА_5 в квартирі за адресою в АДРЕСА_1 становить 1/6; Визначити, що частка ОСОБА_6 в квартирі за адресою в АДРЕСА_1 становить 1/6 .

Зазначив, що в 1981р. в своїй квартирі за адресою в АДРЕСА_1 він зареєстрував свою тещу ОСОБА_2 , оскільки без реєстрації її не приймали на лікування. В 1995 році дана квартира набута у власність шляхом її приватизації. Власниками квартири стали всі особи, які були в ній зареєстровані, а саме позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_4 , діти: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його теща (матір дружини) ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її спадкоємцями є її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , однак вважає, що син померлої ОСОБА_3 ніяким чином не причетний да даної квартири, не працював на дану квартиру, не проживав у ній не претендує на неї і відмовляється від частки у даній квартирі, а тому належна частка померлої ОСОБА_2 належить її дочці ( дружині позивача ОСОБА_4

ОСОБА_7 (син позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважає, що частка померлого належить йому як спадкоємцю.

Він має намір розпорядитися даною квартирою, однак не може цього зробити, оскільки не визначено частки співвласників квартири, а тому звернувся до суду із даним позовом, який просить задоволити.

Ухвалою судді від 04.01.2023 року справа прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

07.04.2023р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, наполягав на задоволені позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Жовківської Державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів), як до відповідача про визначення часток у спільному сумісному майні.

У справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса, прийнятих або вчинених ним під час реалізації функцій державного реєстратора, якщо позовні вимоги спрямовані на захист заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства приватного ( майнового ) права у відносинах з іншими особами нотаріус має залучатися до участі у справі, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а сама така справа - розглядатися залежно від суб`єктного складу її учасників за правилами ЦПК України.

Аналогічний висновок щодо суб`єктного складу учасників справи зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі №14-233цс18.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача.

Оскільки нотаріус в даній справі не може бути відповідачем, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтею 23, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05.06.2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.