Провадження № 2/470/4/23
Справа № 470/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Березнегувате цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В позові зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25 березня 1994 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Ленінського райвиконкому м.Миколаєва, актовий запис № 223. Малолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з березня 2022 року. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Позивачка в судове засідання надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.30).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, протягом судового розгляду направив на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, проти позовних вимог позивачки заперечував (а.с.18,29).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка та відповідач уклали шлюб 25 березня 1994 року, який зареєстровано відділом ЗАГС Ленінського райвиконкому м.Миколаєва, актовий запис № 223, що вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25 березня 1994 року. (а.с.2).

Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, оскільки це суперечить її інтересам.

Розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, яке не має дітей, у відповідності до ч.1 ст.106 СК України, вони не можуть, оскільки відповідачка відмовляється подати таку заяву.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України.

Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 25 березня 1994 року відділом ЗАГС Ленінського райвиконкому м.Миколаєва, актовий запис № 223.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище " ОСОБА_3 ".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Миколаїв, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 05 березня 1998 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Куйбишівка Снігурівського району Миколаївської області, проживає АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 17 грудня 1997 року Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Суддя С.А. Луста