Справа № 484/5244/23
Провадження № 2/484/1448/23
Рішення

іменем України

28.11.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши y порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2222 від 23.07.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на виконання кредитного договору траншу № 14мю/2007.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що про наявність виконавчого напису дізнався 15 вересня 2023 року від державного виконавця, який повідомив його про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2023 року про примусове виконання виконавчого напису № 2222 від 23.07.2019 року. Вважає зазначений виконавчий напис нотаріуса, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на виконання кредитного договору траншу № 14мю/2007,незаконним, нотаріус не перевірив факту обгрунтованості та безспірності заборгованості, з якою він не погоджується, стягувач не направляв йому ніяких досудових претензій щодо заборгованості за кредитним договором.

На виконання вимог ст.190 ЦПК України ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів було надіслано сторонам та третім особам у порядку, встановленому ст.272 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, проте в установлений строк від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином.Відзив на позов не подав.

Пояснень від третьої особи до суду не надходило, про слухання справи вона повідомленна належним чином.Крім того, приватний нотаріус також не подав витребуваних судом доказів.

Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких заяв, клопотань тощо.

В силу положень ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами й у такому випадку судове засідання не проводиться та згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

За загальним правилом статей 15, 16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.87Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року №296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КабінетуМіністрів Українивід 29червня 1999року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст.50 Закону України«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави для наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Наведені висновки суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 27.03.2019р. по справі №137/1666/16-ц.

В судовому засіданні встановлено, що 23.07.2019 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2222 про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на виконання кредитного договору траншу № 14мю/2007.

11.04.2007 року ОСОБА_2 уклала з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № 14мю/2007 , за умовами якого отримала кредит у сумі 71500 доларів США зі сплатою щомісячно відсотків та строком повернення кредиту 11.04.2012 року.

Відповідач ОСОБА_1 є майновим поручителем ОСОБА_2 за кредитними зобов`язаннями за кредитним договором № 14мю/2007, оскільки 11.04.2007 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки за умовами якого для забезпечення виконання вказаного кредитного договору в іпотеку передавалась нерухоме майно- нежитлову будівлю площею 246,9 кв.м , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

За заявою АТ КБ «ПриватБанк» постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Одеса) Габун К.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (ВП №72552569) та розпочато виконавчі дії.

За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення нотаріусом процедури вчинення оспорюваного виконавчого напису, а тому маються всі правові підстави для задоволення позову й визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 2222, вчиненого 23.07.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на виконання кредитного договору траншу № 14мю/2007.

Одночасно, суд звертає увагу відповідача, що він не позбавлений можливості вирішення спірного питання щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у порядку позовного провадження.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив

позовні вимоги - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2222 від 23.07.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на виконання кредитного договору траншу № 14мю/2007.

Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» ( м. Київ, вул.Грушевського,1Д ).

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна (вул. Центральна,6/9 м.Дніпро Дніпропетровська область)

Повний текст рішення складено 06.12.2023 року.

Суддя