Провадження № 2-з/756/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №756/14150/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 27.11.2020 суддею Андрейчуком Т.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 24.05.2022 суддею Ткач М.М. прийнято до свого провадження цивільну справу №756/14150/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду по суті.

31.05.2023 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення вищезазначеного позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити вселення ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) та будь-яких осіб у квартиру АДРЕСА_2 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі № 756/14150/20. Заява мотивована тим, що предметом позову є про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності на зазначену квартиру і в разі задоволення позовних вимог буде відновлення у позивачів статусу власників спірної квартири та відповідно втрата такого статусу у відповідача ОСОБА_4 . Однак, до вирішення справи по суті відповідач ОСОБА_4 залишається власником квартири АДРЕСА_2 і може безперешкодно змінити замки у квартиру та вселитись у спірну квартиру особисто або дозволити проживання у спірній квартирі членам своєї сім`ї, знайомим та родичам, а також здати квартиру в оренду тимчасовим мешканцям. Реальна загроза застосування таких дій з боку ОСОБА_4 підтверджується телефонними розмовами та смс- повідомленнями відповідача. Також, 24.05.2023 позивача було викликано до поліції, як пояснив позивачу дільничий ОСОБА_4 в своїй заяві попереджав про те, що має намір вселитися до вказаної квартири. Відтак, з метою уникнення негативних наслідків протиправних дій ОСОБА_4 позивач просить забезпечити позов.

У силу норм ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, відповідно до якого позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2020 в рамках даної цивільної справи № 756/14150/20 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2021 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2020 залишено без змін.

Вищезазначена ухвала суду набрала законної сили.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням по цивільній справі, полягає у обмеженні його власника у праві розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів чи перероблення майна), з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Поряд з цим, слід зазначити, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.20222 у справі №756/16481/19 позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Управління (центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку, залишені без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2022 зазначене вище рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким ці позовні вимоги задоволено, виселено ОСОБА_1 з зазначеної квартири, без надання іншого житлового приміщення. В іншій частин рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року залишити без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.04.2023, постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - управління (центр) надання адміністративних послуг Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та розподілу судових витрат, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року в цій частині залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У вказаній квартирі на даний час зареєстрована та фактично проживає позивач ОСОБА_1 .

Примусове виселення з житла та вселення до нього допускається лише за рішенням суду, примусове проникнення до нього - зокрема, у зв`язку із виконанням відповідних судових рішень.

Позивачем не доведено існування вищевказаних обставин та те, що невжиття нового зазначеного у даній заяві, заходу забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

При цьому суд зауважує, що для запобігання виникненню обставин, про які йдеться в заяві, вчиненню протиправних дій відносно позивача та членів її сім`ї до вирішення судом спору щодо визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності вищевказаного житла, погроз застосування сили тощо, позивач не позбавлена можливості звернутися за захистом до правоохоронних органів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 259, 260, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління юстиції у м. Києві) Володковича Володимира Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення та запису державного реєстратора про реєстрацію права власності - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач