Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами окремого позовного провадження цивільну справу за заявою

заявник ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

представник заявника ? адвокат Тесленко Володимир Юрійович

(84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Банківська, 81,

оф. 19-20; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

заінтересована особа Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану

у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

(79005, м. Львів, вул. Грушевського, 16; )

про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

адвокат Тесленко Володимир Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополі, у батьків: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України; мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Севастополі, на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі - ОСОБА_2 . Однак, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразку неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який відповідає формі визначеній законом та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник вказує, що встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації у подальшому дитиною усіх належних їй прав та свобод громадянина України.

05.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, згідно із наявним у матеріалах справи клопотанням, останні просять провести розгляд справи у їх відсутності.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що відділом запису актів цивільного стану Ленінського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя 14.09.2018 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 . Однак, шлюб зареєстрований органами влади на тимчасово окупованій території. ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Внаслідок цих обставин, прізвище у свідоцтві реєстрації шлюбу виданого окупованим органом змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_4 », а також післяшлюбне прізвище зазначено у свідоцтві про народження дитини в графі мати, однак даний шлюб не був зареєстрований в органах реєстрації актів громадянського стану за законодавством України.

ОСОБА_1 , народжено дитину та отримано свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 18 липня 2019 року, видане відділом запису актів цивільного стану Гагарінського району міста Севастополя Управління ЗАЦС міста Севастополя, на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження дитини НОМЕР_4 , виданого на бланку російської федерації зазначено - ОСОБА_2 , стать - жіноча, ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з тим, що медичні документи про народження, отримані на території тимчасово окупованого АР Криму зразка російської федерації в силу закону є недійсними, а медичної документації про народження дитини виданої компетентною установою України немає, батьки позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України у позасудовому поряду.

Встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження її громадянства України та реалізації у подальшому дитиною усіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Документи, що підтверджують факт народження дитини, видані органами на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті наведеного Закону встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 18 цього Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Факт перебування матері дитини у громадянстві України підтверджується наданими суду копіями паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_5 .

За нормами ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування, а держава забезпечує здійснення цього права. В усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей (ст. 3, 7 Конвенції).

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (ч. 3 ст. 317 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 759/7001/22 (провадження № 61-9254св22) від 23 листопада 2022 року зробив правовий висновок, що суд в межах розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України має надати оцінку поданим заявниками доказам, оскільки рішення суду в такій категорії справ повинно ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України.

Згідно ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

У Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії сформульовано "намібійський виняток", що полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Оцінюючи наведені у заяві доводи та долучені до неї докази, суд виходить з того, що наявні в матеріалах справи копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги, а також свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю належним чином засвідчені адвокатом, жодного сумніву у їх достовірності не викликають. В свою чергу, відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Виходячи з вищенаведеного, оцінюючи у цілому докази по справі, беручи до уваги зазначені встановлені під час судового розгляду обставини, зокрема наявність у заявника об`єктивних перешкод у належній реєстрації факту народження дитини, внаслідок тимчасової окупації території на якій вона проживає, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами у справі, забезпечать реалізацію гарантованих державою прав для громадянина, який народився на тимчасово окупованій території, а тому наявні законні підстави для задоволення заяви. Разом з тим, у судовому рішенні не можуть бути зазначені відомості про батька дитини з посиланням на приписи ст. 125, 126 СК України, оскільки в такому випадку згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану, а тому за таких обставин суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 293, 317, 319 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь, Україна, у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду невідкладно направити до Галицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2023 року.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),

представник заявника ? адвокат Тесленко Володимир Юрійович

(84122, Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Банківська, 81, оф. 19-20; РНОКПП: НОМЕР_2 ),

заінтересована особа Галицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

(79005, м. Львів, вул. Грушевського, 16; )

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький