Ухвала

Іменем України

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 426/233/17

провадження № 61-7052ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалою від 29 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 повернув без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до апеляційного суду апеляційну скаргу та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 09 травня 2023 року відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати до суду документ про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 429,44 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

10 травня 2023 року ОСОБА_1 подав через підсистему «Електронний суд» клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке мотивував тим, що до апеляційної скарги ним було долучено відомості ДПСУ про відсутність у нього доходів, та сплата судового збору у розмірі 536,80 грн є для нього надмірним тягарем.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 11 травня 2023 року відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2023 року визнав неподаною та повернув заявнику.

11 травня 2023 року ОСОБА_1 подав через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для провадження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги заявнику не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_1 просив суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» містить подібні положення щодо підстав звільнення сторони від сплати судового збору, закріплюючи при цьому умови їх реалізації, зокрема можливість суду звільнити сторону від сплати судового збору у випадку, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Встановивши, що ОСОБА_1 не надав доказів, які б підтверджували його тяжкий майновий стан та відповідно не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та про наявність підстав для повернення апеляційної скарги апелянту.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та на законність судового рішення не впливають.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

При цьому, Верховний Суд враховує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відсутні.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягають окремому розгляду клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов