Номер провадження: 22-ц/813/5490/23
Справа № 492/825/22
Головуючий у першій інстанції Гусєва Н.Д.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судової колегії:

головуючого (суддя-доповідач): Ігнатенко П.Я.,

суддів: Орловської Н.В.,

Пузанової Л.В.,

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 та адвоката Защук Валентини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року під головуванням судді Гусєвої Н.Д. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що з 15 серпня 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час не ведуть спільне господарство і не пов`язані спільним побутом. Фактично сторони давно припинили бути подружжям. Збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам сторін. В порядку ст. 106 СК України відповідачка розірвати шлюб не бажає. В зв`язку з викладеним, просить розірвати шлюб.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28 лютого 202 року позов задоволено.

Вирішено: шлюб, зареєстрований 15 серпня 1995 року Виконавчим комітетом Теплицької сільської ради Арцизького району Одеської області, актовий запис № 16, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після припинення шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_3 ».

13.03.2023 року адвокат Защук В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала заяву про відшкодування судових витрат.

21 березня 2023 року ухвалено додаткове рішення, яким суд вирішив:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

У частині вирішення заяви про відшкодування судових витрат від 13 березня 2023 року у розмірі 11729,75 грн. залишити без розгляду.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, 29.03.2023 року адвокат Защук В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на додаткове рішення, яке просить частково скасувати в частині залишення без розгляду заяви про відшкодування судових витрат від 13.03.2023 року в частині судових витрат в сумі 11729,75 грн. та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про відшкодування судових витрат від 13.03.2023 року. При цьому просить апеляційний суд поновити процесуальний строк для розгляду заяви про відшкодування судових витрат від 13.03.2023 року, а також стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в заявленій сумі.

Окрім того, 28.02.2023 року адвокат Защук В.В. пояснювала перед виходом судді в нарадчу кімнату, що буде подана заява про відшкодування судових витрат і тільки 12.03.2023 року між адвокатом та клієнтом був підписаний акт, оскільки ОСОБА_2 перебуває у лавах ЗСУ.

В обгрунтування доводів скарги адвокат Защук В.В. посилається на те, що рішення суду від 28.02.2023 року було оприлюднено 06.03.2023 року, його копія не видавалась і представник позивача його не отримував.

В заяві від 10.02.2023 року представник позивача зазначав про можливі додаткові витрати на правову допомогу, тобто суд було поінформовано про можливі додаткові витрати, як будуть заявлені в майбутньому розрахунку.

Справедливіть одна з основних засад прав і є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Європейський суд зазначає, що доступ до правосуддя не повинен бути занадто формальним. В зв`язку з цим просить задовольнити повністю вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу, а також вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті апеляційної скарги. Попередньо повідомляє, що витрати з поштового зв`язку складатимуть близько 500 грн., а інші витрати будуть залежати від обсягів необхідної правової допомоги, що пов`язано із тактикою та правовою позицією відповідачки.

14.04.2023 року адвокат Афанасьєв Анатолій Олександрович, який діє від імені ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. Звертає увагу на те, що 10.02.2023 року позивачем подана попередня заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог на загальну суму 10992,40 грн. При цьому суд першої інстанції її розглянув, як заяву про відшкодування витрат, хоча вона подана в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України. Вказані обставини підтверджуються відомостями в цій заяві про те, що більш повний розрахунок суми судових витрат буде подано пізніше. Після ухвалення рішення було подано 13.03.2023 року заяву про судові витрати, однак ця заява не направлена іншій стороні з відповідними доказами та не могла розглядатись по суті.

Окрім того, суд першої інстанції ототожнив рахунок №1 від 02.02.2023 року з детальним описом робіт, передбачений законом, як обов`язковий документ. При цьому суд не взяв до уваги, що рахунок не є первинним документом, а є тільки документом, який містить платіжні реквізити, на які треба перераховувати кошти. Окрім того, рахунок складений 02.02.2023 року, в день укладення договору про надання правової допомоги, коли ще не могли бути надані послуги. Отже, оскільки повний розрахунок затверджено ОСОБА_2 12.03.2023 року, то рахунок №1 від 02.02.2023 року є тільки рахунком, і не може вважатися актом виконаних робіт.

При цьому заву від 13.03.2023 року суд першої інстанції мав залишити без розгляду, оскільки заява подана після закінчення п`ятиденного строку після ухвалення рішення. Питання про поновлення строку не ставилось і посилання на підписання акту від 12.03.2023 року в польових умовах нічим не підтверджено.

Суд самовільно поділив заяву від 13.03.2023 року на дві частини, частину задовольнив, а частину залишив без розгляду.

В зв`язку з вказаними порушеннями, у сторони відповідача виникли сумніви в об`єктивності суду. Інша сторона подала скаргу до Вищою ради правосуддя, що вплинуло на об`єктивність розгляду.

При розгляді заяви від 13.03.2023 року суд першої інстанції не дав можливості стороні відповідача надати пояснення щодо не співмірності розміру витрат складності справи, невідповідності витрат критерію неминучості, розумності, обсягу виконаної роботи, фінансового стану сторін та ін.

Скаржник звертає увагу суду на те, що позивачем укладено договір про надання правової допомоги 02.02.2023 року і заявлено 22000 грн. витрат на правову допомогу за один місяць роботи по справі про розірвання шлюбу. Відбулось одне судове засідання з участю адвоката позивача 27.02.2023 року. При цьому суд стягнув 10000 грн., що жодним чином не обумовлено ні логікою, ні законодавством і суперечить моральним засадам суспільства, оскільки заява взагалі заява про стягнення витрат на правову допомогу подана з порушенням вимог закону і мала бути залишена без розгляду.

Адвокат Защук В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 . Просить не брати до уваги доводи, викладені в скарзі та залишити додаткове рішення суду без змін. У відзиві зазначає, що в ході розгляду справи подано попередній розрахунок з підтвердженням оплати вартості послуг адвоката в сумі 10000 грн. Це не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми витрат, або подальшого подання розрахунку витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. ОСОБА_2 подав до суду документи на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, копія яких була завчасно направлена ОСОБА_1 , при цьому остання скористалась правом подання до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, в тому числі щодо правової допомоги.

Просить не брати до уваги доводи апеляційної скарги адвоката Афанасьєва А.О. про те, що заява адвоката Защук В.В. від 10.02.2023 року подана в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України. Звертає увагу суду на те, що вказана заява про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, в ній позивач просив суд при розгляді питання щодо розподілу судових витрат враховувати документи, що подані до цієї заяви. Окрім того, в доданому до заяви рахунку №1 від 02.02.2023 року міститься детальний опис робіт/послуг, підтверджено перерахування 10000 грн. за надання правових послуг. В апеляційній скарзі не зазначено, яку саме норму порушив суд першої інстанції при задоволенні цих вимог.

Також звертає увагу суду на те, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справ №910/12876/19 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись в ці правовідносини.

Окрім того, у відзиві подано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом апеляційної скарги відповідачки: витрати поштового зв`язку орієнтовно 500 грн. та попередньо 6000 грн. витрат на правову допомогу. Просить вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення суду по суті апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду адвокат Афанасьєв А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити, скасувати додаткове рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Адвокат Защук В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 підтримала свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити та скасувати додаткове рішення в частині залишення без розгляду частини вимог про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 11729,75 грн. і стягнути вказану суму на користь позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та апеляційна скарга адвоката Защук Валентини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України)

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

У розглядуваній справі рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28.02.2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

21.03.2023 року ухвалено додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи адвокатом Защук В.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 подано заяву від 10.02.2023 року про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в сумі 10992,40 грн., в тому числі витрати на правову допомогу 10000 грн. та судовий збір- 992,40 грн. При розгляді питання щодо розподілу судових витрат просить враховувати документи, що додані до цієї заяви (а.с.84-86).

До вказаної заяви додано :

- ордер серії АХ № 1085993 на надання правничої допомоги ОСОБА_2 , виданий адвокатом Защук В.В. від 02.02.2023 року (а.с.87);

- рахунок №1 від 02.02.2023 року, який містить найменування робіт, послуг у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції та їх вартість на загальну суму 10000 грн.(а.с.88-89);

- квитанцію Приватбанку від 02.02.2023 року про сплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 гонорара адвоката в сумі 10000 грн. по справі № 492/825/22 на підставі рахунку №1 від 02.02.2023 року (а.с.90).

Окрім того, 13.02.2023 року адвокат Защук В.В. повторно подала заяву про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог з додатками, що вже долучені до заяви від 10.02.2023 року на загальну суму 10992,40 грн., з яких 992,40 грн. - судовий збір та 10000 грн. - витрати на правову допомогу (а.с.138-146).

Також в матеріалах справи міститься квитанція про сплату позивачем судового збору в сумі 992,40 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і договір про надання правової допомоги від 02.02.2023 року з протоколом узгодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги (а.с. 1, 64 ,188-196).

Таким чином, ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції правильно взяв до уваги зазначені документи, як підставу для вирішення питання про стягнення судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, надану адвокатом Защук В.В. позивачу ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд безпідставно, без врахування співмірності витрат зі складністю справи та виконаною роботою, часом, який необхідний для виконання такої роботи адвокатом, їх неминучості і розумності, стягнув на користь позивача 10000 грн. до яких необґрунтовано включена вартість повторної подачі аналогічних заяв про вирішення питання про судові витрати в сумі 1500 грн., вартість складання тексту, оформлення і подання до суду заяви про допит свідків в сумі 850 грн. (виклик свідків сторона позивача не підтримувала і відмовилась від заяви), вартість попередньої заяви про намір приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, в сумі 850 грн., при тому, що окремо подавались заяви про представництво в судовому засіданні в режимі відеоконференції та до розрахунку вартості послуг адвоката включена їх вартість.

Таким чином, вказані витрати необґрунтовано стягнуті з відповідачки на користь позивача, оскільки не доведена їх неминучість і необхідність.

Враховуючи викладене, до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають с удові витрати в сумі 6800 грн., в цій частині додаткове рішення підлягає зміні із зменшенням суми стягнення.

В решті додаткове рішення підлягає залишенню без змін.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заява від 13.03.2023 року про відшкодування судових витрат подана з порушенням вимог закону, а саме ч.8 ст. 141 ЦПК України, оскільки порушено строк подачі: п`ять днів після ухвалення рішення. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому в заяві не зазначена вимога про поновлення строку.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно розглянув вимоги про відшкодування судових витрат в межах раніше поданої заяви з підтвердженням перерахування суми 10992 грн., з яких 992,40 грн. - судовий збір та 10000 грн. - витрати на правову допомогу. Інші вимоги в ході розгляду справи до ухвалення рішення суду не заявлялись, не підтверджені, подані з порушенням строку та залишені без розгляду. При цьому суд першої інстанції фактично залишив без розгляду заяву від 13.03.2023 року, а вирішив питання про судові витрати на загальну суму 10992,40 грн. на підставі раніше поданих документів, які відповідають змісту та обсягу наданих послуг з правової допомоги. В ході апеляційного розгляду при перевірці законності та обгрунтованості додаткового рішення, витрати на правову допомогу знайшли своє пітвердження з доведенням їх обґрунтованості в межах 6800 грн.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. Апеляційна скарга адвоката Защук Валентини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки заява про поновлення строку на подачу заяви про відшкодування судових витрат подана лише до апеляційного суду, який не вирішує вказані процесуальні питання, а перевіряє законність та обгрунтованість додаткового рішення про відшкодування судових витрат.

Додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року підлягає зміні в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу із зменшенням суми стягнення з 10000 грн. до 6800 (Шість тисяч вісімсот) грн. В решті додаткове рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Афанасьєва Анатолія Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 ,- частково задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Защук Валентини Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,- залишити без задоволення.

Додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року,- змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу, зменшивши суму стягнення з 10000 грн. до 6800 (Шість тисяч вісімсот) грн.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 02.06.2023 року.

Головуючий-суддя П.Я.Ігнатенко

Судді: Н.В.Орловська

Л.В.Пузанова