Справа № 569/9837/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Кучиної Н.Г., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення змін до свідоцтва про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про внесення змін до свідоцтва про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та стягнення компенсації.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_1 , подав заяву про забезпечення позову у справі, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

87/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , яке на підставі свідоцтва про право власності на домобудівлю виданого 10.01.1997 року, Виконкомом Рівненської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 11-р від 09.01.1997 року реєстрація якого проведена 10.01.1997 року, - зареєстроване за ОСОБА_2 ;

земельну ділянку площею 0, 0278 га, за адресо АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Рівненської міської ради від 27.03.1997 року № 210, передана у приватну власність ОСОБА_2 . Право приватної власності на вказану земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю, обліковий номер 1997МФ19PBPE000142.

Заяву обґрунтовує тим, що предметом даного спору є 87/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , та земельна ділянка на якій вони розташовані: площею 0, 0278 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Рівненської міської ради від 27.03.1997 року № 210, передана у приватну власність відповідачу.

Вказане майно є сумісною власністю відповідача - ОСОБА_2 та його дружини (його мами) - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якої відкрилась спадщина, однак через шахрайські дії відповідача, та оскільки він вважає що вказане майно є його особистою власністю, вказане майно не увійшло в спадщину і дане питання є предметом даного спору.

Враховуючи вказані обставини, а також те, що відповідач по справі отримавши у спадок накопичувальні вклади померлої, їх реалізував, без його відома, а також оскільки відповідач по справі має намір відчужити спірне майно, що підтверджується долученою ним до клопотання сторінкою з інтернет мережі - з приводу оголошення про продаж його, а тому, у разі задоволення судом даного позову, його виконання буде унеможливлено, тому вважає, що є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 87/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій вони розташовані: площею 0, 0278 га, цільове призначення: для будівництва; обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Рівненської міської ради від 27.03.1997 року № 210, передана у приватну власність відповідачу.

Вивчивши заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із пунктом 2 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певній дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Порушуючи питання про забезпечення позову, позивач посилається на те, що без застосування вищевказаних заходів виконання рішення у справі буде утрудненим.

Враховуючи, що предметом спору є внесення змін до свідоцтва про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та стягнення компенсації, з огляду на підстави позову та мотиви заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі вчинення будь-яких дій щодо нерухомого майна.

За таких обставин, оскільки між сторонами дійсно виник спір, а заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом накладення арешту на:

87/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , яке на підставі свідоцтва про право власності на домобудівлю виданого 10.01.1997 року, Виконкомом Рівненської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 11-р від 09.01.1997 року реєстрація якого проведена 10.01.1997 року, - зареєстроване за ОСОБА_2 ;

земельну ділянку площею 0, 0278 га, за адресо АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Рівненської міської ради від 27.03.1997 року № 210, передана у приватну власність ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про внесення змін до свідоцтва про прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та стягнення компенсації - задовольнити.

Накласти арешт на 87/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , яке на підставі свідоцтва про право власності на домобудівлю виданого 10.01.1997 року, Виконкомом Рівненської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 11-р від 09.01.1997 року реєстрація якого проведена 10.01.1997 року, - зареєстроване за ОСОБА_2 та земельну ділянку площею 0, 0278 га, за адресо АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка згідно рішення Рівненської міської ради від 27.03.1997 року № 210, передана у приватну власність ОСОБА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина