КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №359/1298/23 Головуючий у суді І інстанції: Яковлєва Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Акціонерне товариство Акціонерно - комерційний банк «Львів» звернувся в суд з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 16015/112/2022 від 20 січня 2022 року в розмірі 136 556 грн 93 коп., з яких: 100 000 грн 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 36 556 грн 93 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Вимоги обґрунтовано тим, що 20 січня 2022 року між сторонами було укладено кредитний договір № 16015/112/2022, відповідно умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 100 000 грн 00 коп. зі сплатою 62,1 % за користування кредитом та терміном повернення до 19 січня 2025 року включно. Факт перерахування позичальнику кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером від 20 січня 2022 року за № 663267. Станом на 17 січня 2023 року заборгованість по нарахованих та несплачених в строк процентах по кредиту становить 36 556 грн 93 коп. та 100 000 грн 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, які в позасудовому порядку ОСОБА_2 не погашає. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором та виписками по рахунках. Наведене змусило позивача звертатись до суду з позовом для захисту майнових прав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Акціонерно - комерційний банк «Львів» заборгованість за кредитним договором № 16015/112/2022 від 20 січня 2022 року в розмірі 136 556 (сто тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 93 (дев`яносто три) копійки, з яких: 100 000 (сто тисяч) гривень 00 (нуль) копійок - сума заборгованості за кредитом, 36 556 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 93 (дев`яносто три) копійки - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Акціонерно - комерційний банк «Львів» судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 (нуль) копійок.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 15 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що судом першої інстанції не оцінено і не описано в судовому рішенні індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України відповідача та заперечення до відповіді на відзив відповідача.

Звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 3 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» та аналізу положень ст. 625 ЦПК України позивачем стверджується, що саме по собі введення воєнного стану не є підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань, потрібно довести наявність обставин непереборної сили, їхній надзвичайний характер, як на думку представника відповідача, ці обставини загальновідомі, дія воєнного стану зазначена в судовому рішенні, їхній надзвичайний характер по місцю перебування самого позивача, відчувається дуже відчутно.

Вказує на те, що по місцю проживання відповідача, в період з кінця лютого 2022 року по квітень 2022 року, велись активні бойові дії, був високий ризик повторення загальновідомих трагедій в містах Буча та Ірпінь Київської області. На даний час в м. Бориспіль Київської області не працює Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від роботи якого залежить майновий стан громадян міста в цілому, так і відповідача, зокрема, оскільки кредит позивача видавався під бізнес, який залежить від роботи аеропорту.

Також вказує на те, що відповідач, через представника, за обставин дії воєнного стану в Україні, просив оголосити перерву в судовому засіданні до закінчення дії воєнного стану в Україні.

Також на адресу суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких представник відповідача просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що окрім індивідуальних відомостей про застраховану особу відповідача з Пенсійного фонду України, судом першої інстанції не оцінено і не описано в судовому рішенні копія трудового договору відповідача. Наголошує про неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, оскільки із зазначених відомостей у відповідача не має доходу, який згідно зазначеного трудового договору не отримує, за обставин зазначених в апеляційній скарзі, як загально відомими, які не потребують доказування.

До Київського апеляційного суду надійшов відзив від позивача, який обґрунтовував тим, що посилання відповідача на те, що він просив оголосити перерву в судовому засіданні до закінчення дії воєнного стану в Україні є безпідставним та необґрунтованим, та не могло бути задоволено. Відповідач не наводить жодних передбачених чинним законодавством підстав для цього.

Також відповідач не пояснює, навіщо він подав до суду відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України, та які обставини по справі він хоче підтвердити зазначеними відомостями з Пенсійного фонду України.

Зазначає, що позивач не повинен доводити неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору. Тому, якщо відповідач вважав це необхідним, він повинен був сам доводити неможливість виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Вважає недоречним посилання відповідача на збройну агресію російської федерації, як на підставу для невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, оскільки позичальник звільняється від відповідальності, визначеною ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке зобов`язання. Однак позивач не ставить вимогу про застосування щодо відповідача якихось видиві цивільно-правової відповідальності, від яких він міг би бути звільненим. Натомість у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача виключно суму заборгованості за кредитом та суму заборгованості за відсотками.

Також вказує на те, що відповідачем не надано доказів звернення до позивача з будь-якими повідомленнями про настання дії обставин непереборної сили, які б зробили об`єктивно неможливим виконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору.

Тому на підставі викладено просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, позивачем, доданими доказами до позовної заяви підтверджено наявність відносин між сторонами по наданню/отриманню кредитних коштів та наявність заборгованості ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № 16015/112/2022 від 20 січня 2022 року в розмірі 136 556 грн 93 коп..

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ АКБ «Львів», з метою отримання банківських послуг, тому 20 січня 2022 року підписав договір про надання банківських послуг № 16015/112/2022 (а.с.5-7).

Згідно розділу 1 даного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором (надалі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а саме в розмірі 100 000 грн 00 коп. з умовою повернення в термін до 19 січня 2025 року в порядку та відповідно умов цього договору. Видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника за № НОМЕР_1 , МФО 325268, код ДРФО .

За змістом пункту 1.5 кредитного договору датою видачі кредиту вважається день списання коштів з рахунку банку.

У пункті 3.2, 3.3 договору вказано, що за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 62,1 % річних (далі процентна ставка). Загальна вартість кредиту становить 226038 грн 29 коп.. Реальна річна процентна ставка становить 83,23 %.

Меморіальним ордером за № 663267 від 20 січня 2022 року підтверджено факт перерахування АТ АКБ «Львів» на рахунок ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 100 000 грн 00 коп..

До зазначеного договору банк додав додаток № 1 про детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості Кредиту і реальної відсоткової ставки, Платіжний календар, Графік погашення (а.с. 8-9).

В матеріалах справи наявний лист-вимога про дострокове погашення зобов`язання, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання (а.с. 11).

Також позивач надав до суду паспорт споживчого кредиту, в якому вказана інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту № 16015/112/2022 від 20.01.2022 року станом на 17 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 перед АТ АКБ «Львів» становить 136 556 грн 93 коп., з яких: 100 000 грн 00 коп. - сума заборгованості за кредитом, 36 556 грн 93 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Також відповідно до виписки по руху коштів по рахунку вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами видані банком (а.с. 20-23).

В матеріалах справи наявні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України, надані відповідачем в яких зазначено дохід відповідача за рік (а.с. 61-62).

Також відповідачем надано трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (а.с. 82).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем, надано достатні та допустимі докази до позовної заяви, які підтверджують наявність відносин між сторонами по наданню/отриманню кредитних коштів та наявність заборгованості ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором № 16015/112/2022 від 20 січня 2022 року в розмірі 136 556 грн 93 коп. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до п. 2 ч. 3 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» та аналізу положень ст. 625 ЦПК України позивачем стверджується, що саме по собі введення воєнного стану не є підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань, потрібно довести наявність обставин непереборної сили, їхній надзвичайний характер, як на думку представника відповідача, ці обставини загальновідомі, дія воєнного стану зазначена в судовому рішенні, їхній надзвичайний характер по місцю перебування самого позивача, відчувається дуже відчутно, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивачем було заявлено вимогу щодо стягнення тілу кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом, а тому положення вище зазначених норм суд не застосовує.

Доводи апеляційної скарги про неможливість сплачувати відповідачем кредитні кошти під час дії воєнного стану позивач не надав, а індивідуальні відомості про застраховану особу з ПФУ про відповідача суд при розгляді справи не оцінив і не зазначив в судовому рішенні, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивачем надано до суду достатні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог, а індивідуальні відомості про застраховану особу з ПФУ не є підставою для звільнення від договірних зобов`язань.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відповідач не виконав своїх зобов`язань перед АТ АКБ «Львів», що призвело до порушення прав останнього.

Суд першої інстанції вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами положення ст. 1054 ЦК України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №16015/112/2022 від 20.01.2022 р., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 100000 грн 00 коп. та процентів за користування кредитом у розмірі 36556 грн 93 коп. станом на 17.01.2023 року.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції повно з`ясовані фактичні обставини справи, які мають істотне значення для справи в межах наданих сторонами доказів, правильно визначені правовідносини, що склалися між сторонами, їх об`єктивний склад, права та обов`язки сторін, вірно застосовані норми матеріального права та не порушені норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «04» грудня 2023 року.

Головуючий суддя СуддіЛ.П. Сушко Д.Р. Гаращенко В.І. Олійник