Провадження № 2-др/522/63/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря - Лахматової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Щукіна Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 квітня 2023 року частково задоволено позов ОСОБА_1 .

Стягнуто з Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку (; 65023, м. Одеса, вул. Кузнечна, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) середній заробіток за посадою директора Навчально-наукового інституту інфокомунікацій та програмної інженерії Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2021 року по 07 листопада 2022 року у сумі 369584,07 грн. (триста шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири гривні 07 копійок) з утриманням із цієї суми обов`язкових податків, платежів і зборів у дохід держави.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині стягнення присудженого ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) середнього заробітку за посадою директора Навчально-наукового інституту інфокомунікацій та програмної інженерії Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку за один місяць у розмірі 29068,41 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістдесят вісім грн. 41 коп.), з утриманням із цієї суми обов`язкових податків, платежів і зборів у дохід держави.

Стягнуто з Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку (; 65023, м. Одеса, вул. Кузнечна, 1) на користь держави судовий збір у розмірі 3695,84 грн. (три тисячі шістсот дев`яносто п`ять гривень 84 копійки).

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Щукіна О.С. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Заява мотивована тим, що у позовній заяві та у подальшому адвокатом Щукіним О.С. неодноразово подавалися заяви, про те, що з Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку будуть стягуватися судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, докази на підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином. Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Щукіна О.С. до суду надійшла заява, в якій просив судовий розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення провести без участі позивачки та її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 01 червня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вбачається зі змісту рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2023 року, судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, а тому суд вважає за необхідне вирішити зазначене питання в додатковому рішенні.

Так, ст. 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім того, ч. 4 ст. 137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі №910/906/18.

На підтвердження обставин викладених у заяві про стягнення судових витрат понесених позивачкою ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом в суді справи № 522/15574/22 представником позивачки адвокатом Щукіним О.С. було надано суду копії наступних документів: договору про надання правової допомоги № 81/21 від 25.08.2021 між Адвокатським бюро «Олександра Щукіна» та ОСОБА_1 ; додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги від 25.08.2021 № 81/21; акт № 2/23 приймання-передачі юридичних послуг з професійної правової допомоги від 14.04.2023; детальний опис робіт виконаних адвокатом від 14.04.2023; прибутковий касовий ордер № 14/04/2023/1 та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 14.04.2023 № 14/04/2023/1, відповідно до яких прийнято від ОСОБА_1 10000,00 грн. Підстава: оплата вартості юридичних послуг з професійної правничої допомоги за Договором № 81/21 від 25.08.2021.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи з врахуванням складності справи та критерій розумності її розміру, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень є завищеними, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 140, 141, 259, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Щукіна Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задовольнити частково.

Стягнути з Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку (код ; 65023, м. Одеса, вул. Кузнечна, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 )судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 01 червня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун