Ухвала

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 363/3965/15

провадження № 61-4258вно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: ОСОБА_2 , Національний банк України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , Національний Банк України про стягнення коштів за договором банківського вкладу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині зменшення розміру стягнених процентів за користування грошовими коштами та розміру загальної суми стягнення змінено, зменшено розмір стягнених процентів до 381 369,84 грн та розмір загальної суми стягнення до 9 391 969,60 грн.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судового збору змінено, зменшено розмір судового збору до 6 090,00 грн.

В іншій оскарженій частині постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2020 року залишено без змін.

Стягнено з ОСОБА_1 користь АТ КБ «ПриватБанк» 15 397,96 грн судових витрат на сплату судового збору.

Клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про вирішення питання щодо судових витрат задоволено. Повернено АТ КБ «ПриватБанк» з Державного бюджету України 5 100,00 грн судового зборусплаченого при поданні касаційної скарги.

22 березня 2023 року до Верховного Суду подано заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами. Просить скасувати всі рішення у справі та передати справу для подальшого розгляду до Печерського районного суду м.Києва за територіальною підсудністю.

Зокрема, зазначає, що у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року питання повернення не було прописано, тому 24 жовтня 2022 року він звернувся до Верховного Суду у порядку статті 270 ЦПК України із заявою про ухвалення додаткового рішення. Ухвалою Верховного Суду у складі одноособово судді Краснощокова Є. В. від 02 листопада 2022 року заява повернута без розгляду згідно зі статтями 44, 260 ЦПК України. Ухвала мотивована тим, що з урахуванням меж касаційного перегляду, Верховний Суд питання порушення правил територіальної підсудності не вирішував, тому і не вбачається підстав для розгляду цієї заяви, а ця заява є зловживанням процесуальними правами. Між тим, зазначений висновок не відповідав фактичним обставинам і з дати отримання вказаної ухвали йому стало очевидно, що у справі допущена явна судова помилка. Верховний Суд ухвалою від 02 листопада 2022 року у цій справі підтвердив, що не досліджував питання належної територіальної підсудності і по суті не розглянув його заяву про усунення недоліків касаційної скарги від 15 вересня 2022 року, у якій він доводив наявність у нього прав споживача та наявність права на вибір підсудності, а отже не встановив істотні для справи обставини. Отримана ним ухвала Верховного Суду і підтверджена інформація привела його до усвідомлення про наявність підстав для перегляду постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами згідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та що такі підстави реально існують. Він ніяк не очікував, що до спірних правовідносин ретроспективно буде застосована правова позиція за постановою Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року, оскільки ніхто ні у 2005 році, ні у 2015 році не знав, що вона взагалі з`явиться і зламає усталену практику, за якою за Єдиним державним реєстром відслідковуються сотні фінальних остаточних рішень.

За його заявою ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року відкривалось провадження, проте ухвалою від 5 лютого 2023 року у перегляді за нововиявленими обставинами відмовлено. Відмова у перегляді вмотивована посиланням на те, що зміна правових позицій не відноситься до категорії нововиявлених обставин. Але у його заяві йшлося не про зміну правових позицій, як підставу для перегляду, а про виявлену нову якість фактичних обставин, а саме про те, що на фоні нової правової позиції проявились фактичні обставини щодо відсутності у нього з 24 липня 2005 року за депозитними договорами прав споживача, про що до цього не було відомо. Нова якість фактичних обставин сама по собі є новою фактичною обставиною, оскільки попередня якість ґрунтувалась на легітимних правомірних очікуваннях. Між тим, у цьому контексті правові оцінки в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2023 року не здійснювались, а отже його заява про перегляд виявилась належним чином не розглянутою. Це дає йому право подати повторну заяву, вимагаючи таких оцінок, і реально процесуальним законом це не заборонено. Тому ним подається ця повторна заява про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами. Первинну заяву він подавав у межах тридцятиденного терміну, від якого він довідався про наявність підстав для подачі такої заяви, а повторну (у зв`язку з неналежним вирішенням першої) подає у стислі строки після отримання відмовної ухвали від 15 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами; справу про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення повороту виконання судових рішень у справі.

Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина перша статті 423ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2023 року (провадження

№ 61-12050вно22) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 за нововиявленими обставинамивідмовлено. Постанову Верховного Суду від 23 лютого 2022 рокузалишено в силі.

Предметом розгляду у провадженні № 61-12050вно22 була аналогічна заява ОСОБА_1 , при вирішенні якої Верховний Суд зазначив, що обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. Не вважається нововиявленими обставини зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Верховний Суд зробив висновок, що доводи ОСОБА_1 , на які він посилається в обґрунтування заяви, зводяться до незгоди з постановою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року, а також посилань на зміну правових позицій Верховного Суду в інших подібних справах, та не містять посилання на наявність нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до частин першої, другої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Наведений у частині другій статті 44 ЦПК України перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, суд може визнати таким зловживанням також інші дії, які мають відповідну спрямованість і характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частини третя - четверта статті 44 ЦПК України).

За таких обставин повторну заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами слід визнати зловживанням процесуальними правами, а тому вона підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 44, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 22 березня 2023 року про перегляд постанови Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 363/3965/15 за нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук