КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7838/22
Провадження № 2/552/536/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Полтавської обласної ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Полтавське обласне комунальне виробничо-комерційне підприємство «Полтавапаливо» про витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

Полтавська обласна рада звернулась в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна посилаючись на те, що 09.06.2020 року між ТОВ «Євробіт» та Полтавським обласним комунальним виробничо-комерційним підприємством «Полтавапаливо» ( далі ПОКВКП «Полтавапаливо») укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 890 000 грн. строком на 1 місяць. У зазначений строк кошти не були повернуті та ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 року затверджено угоду між даними сторонами та відповідно до якої ПОКВКП «Полтавапаливо» зобов`язалось погасити заборгованість або передати у власність ТОВ «Євробіт» нерухоме майно, яке перебуває на балансі на праві господарського віддання у ПОКВКП «Полтвапаливо». У результаті виконання мирової угоди у власність ТОВ «Євробіт» передано шість об`єктів нерухомого майна , у тому числі за адресою АДРЕСА_1 , що належать територіальним громадам сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради. Про зазначені обставини позивачу стало відомо у березні 2021 року від Кременчуцької міської ради, куди звернулося ПОКВКП «Полтавапаливо» з заявою про припинення права постійного користування земельною ділянкою під Кременчуцьким паливним складом у зв`язку з переходом права власності на будівлі та споруди, що знаходяться на даній земельній ділянці до ТОВ «Євробіт». По даному факту порушено кримінальне провадження. Позивач звернувся з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 року. Ухвалою апеляційної інстанції ухвала скасована. Проте, ТОВ «Євробіт» встигло перепродати щойно придбаний паливний склад ОСОБА_4 , а останній здійснив поділ нерухомого майна на 2 об`єкта: АДРЕСА_1 (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 410 м2: павільйон-склад А-1 площею 138,9 м2, гараж Б-1 площею 81,1 м2, гараж В-1 площею 49,5 м2, навіс Г, гараж Д-1 площею 121 м2, огорожа № 1 та АДРЕСА_1 (виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами загальною площею 56,2 м2: трансформаторна підстанція Е-1 площею 17,7 м2, вагова Ж-1 площею 38,5 м2, огорожа 3, замощення 4. Нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 відчужив ОСОБА_3 . Таким чином, зазначене нерухоме майно вибуло із спільної власності територіальних громад сіл, селищ та міст Полтавської області без відома та поза волею його власника, що встановлено постановою від 27.05.2021 року Східного апеляційного господарського суду у справі № 917/1150/20. Просив задовольнити позов , витребувати у відповідачів майно.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтавт від 15 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав клопотання про відкладення у зв`язку з відрядженням.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_6 , дослідивши докази по справі дійшов до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та багатьох інших.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Судом установлено, що 09 червня 2020 року між ТОВ «Євробіт» (далі по тексту - надавач) та ПОКВКП « Полтавапаливо» (далі по тексту - отримувач) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого надавач надає отримувачу поворотну фінансову допомогу у розмірі 1 890 000 ,00 грн., яку отримувач зобов`язується повернути, терміном на 1 місяць .

В обумовлений сторонами договору строк кошти повернуті не були.

Згідно зі Статутом Полтавське обласне комунальне виробничо-комерційне підприємство «Полтавапаливо» засноване на майні спільної (комунальної) власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада, власником підприємства є територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області, в особі Полтавської обласної ради, а майно Підприємства є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і закріплюється за ним на праві господарського відання.

П.6.2 Статуту визначено, що майно підприємства є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищі і міст Полтавської області і закріплюється заним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту. Відчуження засобів виробництва, що є комунальною власністю і закріплених за Підприємством, здійснюється з дозволу Засновника за погодженням з Департаментом економічного розвитку, торгівлі та залучення інвестицій Полтавської обласної державної адміністрації у порядку, що встановлений законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, підприємства, установи та організації, …рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад (ч.4 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

За положеннями ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, … продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою (ч.6 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

В ч.8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно п.п.19,20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішуються такі питання:

-вирішення за дорученням відповідних рад питань про продаж об`єктів комунальної власності …, що забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об`єктів в установленому законом порядку;

- вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; …

За положеннями ч.5 ст.3 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», відчуження майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 17.11.1998 "Про заходи по забезпеченню управління майном спільної власності територіальних громад Полтавської області", відповідно до якого Полтавська державна виробничо - комерційна фірма "Полтавапаливо", правонаступником якої є третя особа, належала до спільної власності сіл, селищ і міст Полтавської області, а тому відповідне майно, що обліковується на балансі третьої особи знаходиться в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи положення ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення про відчуження нерухомого майна та основних засобів, що закріплені за ПОКВКП «Полтавапаливо» на праві господарського відання, могло бути прийнято лише з дозволу власника - Полтавської обласної ради.

Зазначені обставини також встановлені і рішенням суду, у рамках розгляду справи № 917/1058/22, у тому числі і постановою Верховного Суду від 25.07.2023 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі № 917/1150/20 затверджено мирову угоду між ТОВ « Євробіт» та Полтавським обласним комунальним виробничо-комерційним підприємством «Полтавапаливо». Закрито провадження у справі № 917/1150/20.

Згідно з умовами мирової угоди відповідач визнає, що його заборгованість перед позивачем за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 5 від 09.06.2020 року на момент укладення цієї Мирової угоди становить 1 890 000,00 (один мільйон дев`яносто тисяч) грн. 00 коп. та зобов`язується та гарантує в строк до 01.10.2020 року погасити перед Позивачем свою заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 5 від 09.06.2020 року в сумі 1 890 000,00 (один мільйон дев`яносто тисяч) грн. 00 коп. шляхом сплати вказаної суми коштів на банківський рахунок позивача або передачі у його власність нерухомого майна, яке перебуває на балансі, оперативному управліннї ПОКВКП «Полтавапаливо» та має відповідну оціночну вартість. При цьому, сторони погодили, що погашення заборгованості за рахунок нерухомого майна відповідача можливе виключно після отримання відповідного попереднього погодження від позивача. В іншому випадку, заборгованість має бути погашено виключно шляхом перерахування встановленої суми коштів на банківський рахунок позивача.

Конкретний перелік об`єктів нерухомого майна, які мали бути передані в рахунок погашення грошових зобов`язань, ПОКВКП «Полтавапаливо» та ТОВ «Євробіт» узгодили шляхом листування (лист ПОКВКП «Полтавапаливо» від 15.09.2020№ 01-1/312; лист-відповідь ТОВ «Євробіт» від 16.09.2020 № 4 ( а.с. 51-52).

На виконання мирової угоди, у власність ТОВ «Євробіт» передано об`єкти нерухомого майна, що належать територіальним громадам сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради:

- нежитлові будівлі та споруди Козельщинського паливного складу (Полтавська обл., Козельщинський р-н, с. Лутовинівка, вул. Надії Курченко, буд. № 11);

- нежитлові будівлі та споруди Кременчуцького паливного складу ( АДРЕСА_2 );

- нежитлові будівлі та споруди Полтавського паливного складу ( АДРЕСА_1 );

- нежитлові будівлі та споруди Машівського паливного складу ( АДРЕСА_3 );

- нежитлові будівлі та споруди Лубенського паливного складу (Полтавська обл., м. Лубни, вул. Індустріальна, буд. № 7);

- нежитлові будівлі та споруди Решетилівського паливного складу ( АДРЕСА_4 ).

Право власності на об`єкти за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ «Євробіт» зареєстровано Державним реєстратором Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Зеленцовою О.О. Підставою для державної реєстрації визначено відомість інвентаризації основних засобів від 28.10.2010 року ПОКВКП «Полтавапаливо»; ухвала Господарського суду Полтавської області у справі 917/1150/20 від 25.08.2020; мирова угода, затверджена ухвалою суду ; акт приймання-передачі нерухомого майна від 20.10.2020 року; технічний паспорт.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27 травня 2021 р. апеляційну скаргу Полтавської обласної ради задоволено. Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.08.2020 у справі № 917/1150/20 скасовано.

У постанові вказано, що мирова угода містила положення про задоволення вимог кредитора шляхом відчуження на його користь нерухомого майна територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та фактично вирішувала питання про права й обов`язки Полтавської обласної ради, яка відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уповноважена розпоряджатися майном комунальної форми власності. Судом встановлено, що мирова угода сторін від 21.08.2020 суперечить вимогам ст.43, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.№ Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», порушує права територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області на ефективне розпорядження належним їй комунальним майном, у зв`язку з чим не підлягає затвердженню.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20 01.2021 року внесено відомості щодо поділу об`єкта спірного нерухомого майна .

Згідно договору купівлі-продажу від 11.03.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Панченковою О.Л. , нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , опис об`єкта: виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами, загальною площею 410 м2: павільйон-склад А-1 площею 138,9 м2, гараж Б-1 площею 81,1 м2, гараж В-1 площею 49,5 м2, навіс Г, гараж Д-1 площею 121 м2, огорожа № 1, зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 .

Право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , опис об`єкта: виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами, загальною площею 56,2 м2: трансформаторна підстанція Е-1 площею 17,7 м2, вагова Ж-1 площею 38,5 м2, огорожа 3, замощення 4 зареєстровано на праві власності за ОСОБА_4 .

Частиною 1 ст. 316 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388).

Право власності на майно, яке було передано за угодами щодо його відчуження поза волею власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване.

Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Таким чином, у випадку якщо майно вибуло з володіння законного власника поза його волею, останній може розраховувати на повернення такого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами, і має право звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) вказано, що за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок також був неодноразово підтриманий Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та№ 14-179цс18), та Верховним Судом у постановах від 15 березня 2023 року у справі № 203/4579/17, від 01 березня 2023 року у справі № 367/3799/17.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

При реєстрації права власності на спірне майно за ТОВ «Євробіт» , державним реєстратором Зеленцовою О.О. належним чином не перевірено повноваження представника ПОКВКП «Полтавапаливо» щодо передачі майна в рамках укладеної мирової угоди.

Актом за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області Зеленцової О.О. від 17.01.2022 року встановлено, що державним реєстратором всупереч п. 6.2 статуту ПОКВКП «Полтавапаливо», затвердженого наказом Управління майном обласної ради від 17.08.2016 № 58 майно підприємства є спільною (комунальною) власністю територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області і закріплюється за ними на праві господарського відання. Також державним реєстратором Зеленцовою О.О. не враховано положення ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка передбачає, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Тобто державним реєстратором Зеленцовою О.О. належним чином не перевірено повноваження представника ПОКВКП «Полтавапаливо» щодо передачі майна в рамках укладеної мирової угоди.

На підставі вищезазначеного грубого порушення законодавства України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, наказом першого заступника Міністра юстиції України від 18.01.2022 № 141/5 державному реєстратору Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ОСОБА_7 анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Господарського суду Полтавської області від20.12.2022 року по справі 3 917/1058/22 за позовом Полтавської обласної ради до ТОВ «Євробіт» про витребування майна з чужого не законного володіння позовні вимоги задоволено. Встановлено факт безпідставного (незаконного) володіння ТОВ «Євробіт» об`єктами обласної комунальної власності.

На час розгляду справи встановлено, що відповідачі є власниками спірного майна та воно не вибуло з їх володіння.

Постановою Великої Палати Верховного Суду України від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц визначено, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

У постанові Верховного Суду від 11 травня 2022 року по справі № 305/1967/16-ц (провадження № 61-12805св21) зазначено, що віндикація майна, його витребування в особи, яка незаконно порушила чуже володіння, має легітимну мету, яка полягає в забезпеченні права інших осіб мирно володіти своїм майном. Така мета у цьому разі відповідає загальним інтересам суспільства.

Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

Судом установлено, що спірне майно вибуло з володіння Полтавської обласної ради з порушенням вимог, встановлених законами України, а також наступні власники спірного приміщення, не набули права власності на це майно, а відтак доводи відповідачів, викладені ними у відзивах про втручання в мирне володіння майном, не заслуговують на увагу.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що оскільки спірне нерухоме майно вибуло із законного володіння власника - територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради - поза його волею, позовні вимоги про витребування з незаконного володіння відповідачів на користь власника цього майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме по 3 175 грн. 31 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141, 259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Витребувати з володіння ОСОБА_3 на користь власника територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради, нерухоме майно: виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул.. Яківчанська, будинок5а, загальною площею 410 м2: павільйон-склад А-1 площею 138,9 м2, гарад Б-1 площею 81,1 м2, гараж Б-1 площею 81,1 м2, гараж В-1 площею 49,5 м2, навіс Г, гараж Д-1 площею 121 м2, огорожа № 1.

Витребувати з володіння ОСОБА_4 на користь власника територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області в особі Полтавської обласної ради, нерухоме майно: виробничий будинок з господарськими (допоміжними ) будівлями та спорудами за адресою Полтавська область, м. Полтава, вул.. Яківчанська, будинок5б, загальною площею 56,2 м2: трансформаторна підстанція Е-1 площею 17,7 м2, вагова Ж-1 площею 38,5 м2, огорожа 3, замощення 4.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Полтавської обласної ради судові витрати по 3 175 грн. 31 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Полтавська обласна рада, місце знаходження м. Полтава, вул.. Соборності,45, ідентифікаційний код в

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено.

Третя особа Полтавське обласне комунальне виробничо-комерційне підприємство «Полтавапаливо», місце знаходження м. Полтава, пров. Всіхсвятський, буд. 2а, ідентифікаційний код в .

Повний текст судового рішення виготовлений 28 листопада 2023 року

Головуючий Ж.В. Кузіна