ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/6237/21

провадження № 22-ц/4809/666/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2023 року у складі судді Мохонько В.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 зазначала, що позивач є пенсіонеркою та крім пенсії, інших доходів не має.

Відповідач є її рідною дочкою.

Вказує, що позивач має важкі невиліковні захворювання, потребує постійного лікування, проходження курсів хіміотерапії, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідачка яка є її дочкою, не надає, хоча є працездатною, офіційно працевлаштована, має доходи і має можливість сплачувати аліменти на утримання матері.

Представник позивача зазначала, що ОСОБА_1 проживає в сільській місцевості, будинок не газифікований, опалення у зимовий період здійснюється дровами. Для приготування їжі позивач купує газ в балонах. Вимагають затрат і обслуговування присадибної території та послуги асенізаторської машини. Окрім цього позивач повинна сплачувати за комунальні послуги, використану електроенергію, щорічно необхідно винаймати трактор для орання присадибної ділянки та закуповувати зерно для годування домашніх тварин.

Окрім відповідача позивач має ще одну дочку ОСОБА_4 , яка нею опікується, оскільки позивач в результаті важкої хвороби самостійно не може вести господарство, готувати їжу, обслуговувати себе, купувати ліки, приймати їх відповідно до рекомендацій лікаря.

Натомість дочка - відповідач ОСОБА_2 допомоги матері не надає, всіляко ухиляється від виконання своїх обов`язків, хоча має можливість, як матеріальну, так і фізичну допомагати хворій престарілій матері. На теперішній час відповідач є працездатною, зареєстрована як фізична особа-підприємець, здійснює підприємницьку діяльність. Має нерухомість.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій грошовій формі у розмірі 5 000 грн. на місяць, витрати на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що розмір отримуваної нею пенсії та інших доходів є нижчим за розмір необхідних щомісячних витрат на ліки та харчування.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначала, що рішення сулу першої інстанції є незаконним та необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до прийняття рішення, яке на її думку підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено долучені до матеріалів справи докази понесення нею витрат на лікування. Не взято до уваги, що у відповідача наявні витрати, які перевищують її офіційний заробіток. Вона має діючий бізнес, який приносить регулярний дохід, має дві земельні ділянки, транспортні засоби, 7 квартир та будинок, інформацію про які було надано суду.

Зауважує, що суд першої інстанції не врахував, що на сьогоднішній день змінився прожитковий мінімум для працездатних осіб, ціна на дрова.

Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Звіздун А.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , зазначив, що суд першої інстанції повно та всебічно, в межах позову та наданих доказів, дослідив обставини справи і ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_1 , ще не заперечується сторонами.

За довідкою про доходи № 881817 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2021 року по 31.10.2021 року скаладає 31 521,70 грн.

Крім того, позивач отримує інші доходи: в 2018 році отримала від ТОВ «Агродар-Україна Плюс» кошти в сумі 8 856,63 грн., в 2018 році отримала від ФГ «СВГ-Благород» кошти в сумі 18 000,00 грн., в 2019 році отримала від ФГ «СВГ-Благород» кошти в сумі 10 000,00 грн., в 2019 році отримала від ТОВ «Агродар-Україна Плюс» кошти в сумі 8 867,67 грн., в 2019 році отримала від ФГ «СВГ-Благород» кошти в сумі 3 000,00 грн., в лютому 2020 року отримала благодійну допомогу від ПрАТ «МАР`ЯНІВСЬКЕ» в розмірі 1 000,00 грн., в четвертому кварталі 2020 року позивач отримала дохід від ПрАТ «МАР`ЯНІВСЬКЕ» за надання майна в лізинг в сумі 24 844,72 грн., та за вартість призів в сумі 149,00 грн., в січні 2021 року позивач отримала благодійну допомогу від ПрАТ «МАР`ЯНІВСЬКЕ» в розмірі 1000,00 грн., в 2021 році позивач отримала від ПрАТ «МАР`ЯНІВСЬКЕ» кошти в сумі 17 750,00 грн. та придбала у господарстві 360 кг. пшениці на суму 2 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1ст. 204 СК України.

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей.

Також, згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Згідно діючого законодавства держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому суд при постановлені рішення має зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15. Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 494/1682/15-ц та від 10 жовтня 2018 року по справі № 301/160/17.

Стаття 202 Сімейного кодексу України не містить визначення, за яких обставин особа може вважатися такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня - 1 769 гривень, з 1 липня - 1 854 гривні, з 1 грудня - 1 934 гривні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою пенсійного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням, термін дії пенсійного посвідчення - довічно (а.с.30).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про доходи № 881817 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (Маловисківський район) і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2021 року по 31.10.2021 року складає 31521,70 грн., щомісячний розмір якої є вищим від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (мінімальної пенсії).

Крім того, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 4,8159 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0373, яка розташована на території с/р Мар?янівська Маловисківського району Кіровоградської області та перебуває в оренді ПАТ «Мар?янівське» (а.с.91-92 т.1), за яку позивач отримує орендну плату (а.с. 98, 99, 100, 101 т.1).

Також, згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві приватної власності ОСОБА_1 належить 2-кімнатна квартира загальною площею 42,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.91-93 т.1).

Враховуючи, що сума нарахованої позивачу пенсії перевищує суму прожиткового мінімуму на осіб, які втратили працездатність, визначених відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а матеріалами справи підтверджено отримання позивачем доходів від використання її майна, зокрема орендної плати у розмірах, що зазначені вище, зважаючи на наявність у неї нерухомого майно в місті Одесі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вказував, що відповідач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_5 хворіють, що потребує значних матеріальних витрат. Зазначене підтверджується доданими до матеріалів справи медичними довідками та висновками лікарів.

Та обставина, що, за твердженнями позивача, її молодша дочка ОСОБА_4 , надає їй фізичну допомогу на побутовому рівні - не звільняє останню від обов`язку надавати матері матеріальну допомогу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для його скасування колегією суддів не встановлено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.375ЦПКУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, ст. 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний