провадження №2/279/1667/23
Справа № 279/6069/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Зубкової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділення в натурі у власність частину житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частинии житлового будинку , який знаходиться за адесою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору дарування, посвідченого нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори від 14.04.1998 року та зареєстрованому в реєстрі за №2-1535 , йому належить 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 . Власником іншої 1/2 частини будинку на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу від 09.12.2004 року, №7794 є ОСОБА_2 .

Між співвласниками фактично розподілено будинок на дві ізольовані квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , склався порядок користування приміщеннями будинку і господарськими спорудами. Наявність того факту, що житловий будинок є спільною частковою власністю перешкоджає в повній мірі здійснювати своє право власності, оскільки для цього необхідна згода інших співвласників будинку.

Ухвалою від 23 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву , в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право

власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.355 ЦК України, встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Ч. 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об"єкта нерухомого майна Коростенського міжміського бюро по технічній інвентаризації від 27.06.2023 за №847, за технічними показниками житловий будинок АДРЕСА_1 може бути поділений на окремі ізольовані квартири з господарськими будівлями.

ОСОБА_1 належить частка зазначеного житлового будинку, а саме: квартира АДРЕСА_2 - веранда 1-1 пл. 4,1 кв.м.. коридор 1-2 пл. 6.2 кв.м., кухня 1-3 пл. 12.2 кв.м., кімната 1-4 пл. 16,0 кв.м., кімната 1-5 пл. 25,6 кв.м.. кладовка 1-6 пл. 1,2 кв.м.. санкімната пл. 3,4 кв.м, ганок «а4», сарай - гараж «Г», альтанка «М», навіс «Н», туалет «ТІ», дворове покриття - «Дпі», каналізаційна яма - «к/я 1», частина огорожі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Однак, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати право власності на 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 .

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки судом вирішено, що спільна часткова власність сторін на житловий будинок підлягає припиненню, а тому немає підстав для визнання права власності на частку виділену в натурі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно виділення в натурі у власність частини житлового будинку , припинення права спільної часткової власності, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263, 265, 268 ЦПК України, ст. 364 ЦК України , суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) , 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у виді квартири АДРЕСА_2 , що складається із приміщень: веранда 1-1 пл. 4,1 кв.м.. коридор 1-2 пл. 6.2 кв.м., кухня 1-3 пл. 12.2 кв.м., кімната 1-4 пл. 16,0 кв.м., кімната 1-5 пл. 25,6 кв.м.. кладовка 1-6 пл. 1,2 кв.м.. санкімната пл. 3,4 кв.м, ганок «а4», сарай - гараж «Г», альтанка «М», навіс «Н», туалет «ТІ», дворове покриття - «Дпі», каналізаційна яма - «к/я 1», частина огорожі.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 - припинити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.П. Коваленко