Справа № 752/1439/19
Провадження № 2/752/272/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.01.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участі секретаря - Ракоїд Є.І,,
провівши заочний розгляд у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, відповідно до якого просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 40 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.08.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого відповідач повинен до 06.08.2018 року передати у користування позивачу нежитлове приміщення, при цьому склавши акт прийому-передачі. Проте відповідач так і не передав в користування нежитлове приміщення за яке позивач вже сплатив грошові кошти у загальній сумі 40 000,00 грн.
Вказує, що 20.12.2018 року на адресу відповідача було надіслано лист який містив повідомлення про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 02.08.2018 року.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Шкірая М.І. від 01.02.2019 року відкрито провадження у справі.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2020 року справу передано на розгляд судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Колдіної О.О. від 04.06.2020 року справу прийнято до свого провадження, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
14.12.2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, відповідно до яких відповідач зазначає, що у день підписання договору ним були передані позивачу ключі від нежитлового приміщення, а позивачем перераховані грошові кошти, що на думку відповідача є підтвердженням визнання позивачем юридичного факту укладення договору та отримання від відповідача ключів. Відповідач зазначає, що позивач почав користуватись приміщенням з дати укладення договору. Відповідач зазначає, що за усними домовленостями через понад два місяці з дня укладання договору відповідачем було запропоновано скласти акт приймання-передачі приміщення на що позивач відмовився.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач не з`явився в судове засідання, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання у встановлений ст.128 ЦПК України спосіб.
На підставі положень ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02.08.2018 року між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, укладено договір оренди приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає за плату у тимчасове користування (оренду) для розміщення офісу, нежитлове приміщення загальною площею 68,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк оренди за цим договором встановлюється з 06.08.2018 року до 05.01.2019 року включно (п.1.4. Договору).
При передачі приміщення, що орендується, складається акт прийому-передачі, який підписується сторонами або представниками сторін, та в якому зазначаються: розмір приміщення, що орендується; його технічний та експлуатаційний стан; та, у випадку наявності, зауваження орендаря щодо недоліків, та порядок їх усунення (п.2.3. Договору).
Приміщення, що орендується вважається переданим з дня підписання акту приймання-передачі (п.2.5. Договору).
Орендодавець зобов`язаний надати орендареві приміщення, що орендується, за актом прийому-передачі, не пізніше 06.08.2018 року (п.3.1.1. Договору).
Орендар зобов`язаний у випадку дострокового розірвання договору повідомляти орендодавця, не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати такого розірвання, про звільнення приміщення, що орендується, та здати його за актом здачі-приймання у належному та справному стані (п.4.1.3. Договору).
Договір припиняється у випадку порушення істотних умов договору однією зі сторін (п.8.1. Договору).
Дострокове розірвання цього договору здійснюється шляхом направлення письмового повідомлення про це іншій стороні за 15 календарних днів до дати розірвання (п.8.2 Договору).
В матеріалах справи наявна квитанція від 02.08.2018 року відповідно до якої позивачем на рахунок відповідача перераховано грошові кошти у розмірі 40 000,00 грн, а також записи про розрахунки по орендній платі до договору від 02.08.2018 року на загальну суму 40 000,00 грн. Також в матеріалах справи наявне повідомлення від 20.12.2018 року ОСОБА_1 адресоване ОСОБА_2 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення, відповідно до якого позивач повідомив відповідача про розірвання договору та просить перерахувати сплачені за оренду кошти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
В силу положень ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
Згідно з положеннями ст.765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму.
Статтею 766 ЦК України передбачені наслідки непередання майна, відповідно до якої якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:
1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;
2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.
З боку відповідача в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів щодо виконання умов договору оренди та передання майна позивачу за актом прийому-передачі.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором належним чином, чим порушив прийняті на себе договірні зобов`язання, та належних доказів на спростування обґрунтувань позовних вимог стороною відповідача суду надано не було, а відтак позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273-279, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, на підставі заяви відповідача про перегляд заочного рішення.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя