Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 279/2829/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Дубовика П.В.,

з секретарем Галенчик О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в смт.Народичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб було зареєстровано Виконавчим комітетом Новодорогинської сільської ради Народицького району Житомирської області 05 жовтня 2003 року, однак, відносини в сім`ї не склались, виникали непорозуміння через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, що провокувало конфлікти, у зв`язку з чим подружжя проживає окремо, тому збереження сім`ї вважає неможливим.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року відкрите спрощене провадження у даній справі, яку було направлено учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Ухвала суду та копія позовної заяви з додатками відповідачу вручені 22.06.2023 року (а.с.38).

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що одружений з позивачкою 20 років, у шлюбі народилось четверо дітей, до недавнього часу стосунки в сім`ї були дружні, але в останній час поведінка дружини змінилась, після чого, без будь-яких пояснень, вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Щодо задоволення позову заперечує та просить надати строк для примирення.

Ухвалою Народицького районного суду Житомирської області від 31 липня 2023 року (а.с.47-48), сторонам у справі, надавався тримісячний термін для примирення.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подано, а тому відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 05.10.2003 року (а.с. 5).

У подружжя народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та паспорта (а.с.10-13)

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, існує непорозуміння, що призводить до конфліктів, подружжя тривалий час фактично шлюбних стосунків не підтримує, проживає окремо, тобто фактично шлюб не існує, а отже, подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам сторін та дітей.

Незважаючи на те, що сторонам у справі, надавався тримісячний термін для примирення, по його закінченню примирення між подружжям не відбулось, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, тобто на розірванні шлюбу (а.с.54).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, відповідачем не надано доказів на спростування твердження позивача, про погіршення відносин в сім`ї, відсутності подружніх стосунків та окремого проживання на протязі тривалого часу, тобто, що фактично шлюб не існує, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя та дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Крім того, суд зазначає, що зважає на твердження відповідача, викладені ним у своєму відзиві, але, з огляду на положення статті 51 Конституції України та статті 24 СК України, якими передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, не вправі відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на наполягання позивачки на розірванні шлюбу, оскільки це може бути розцінено як примушення останньої до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Питання про поділ майна подружжям не ставиться.

Сплачений позивачем судовий збір в сумі 1073,60 грн. в порядку статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 105, 112 СК України та статтями 4,7, 9, 10, 12, 13, 16,76,81,141,263-266,272,273,274,277,279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 05 жовтня 2003 року Виконавчим комітетом Новодорогинської сільської ради Народицького району Житомирської області, актовий запис №4, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Народицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: П. В. Дубовик