Ленінський районний суд м. Полтави
Справа №553/3193/23
Провадження № 2-о/553/145/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтава Високих М.С., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

29.11.2023 ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із вказаною заявою, в якій прохає встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Заявлені вимоги вмотивовані заявником тим, що вона звернулась із запитом до Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради щодо надання їй статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. На її запит Управлінням було повідомлено, що у зв`язку із не наданням необхідних документів відповідно до Порядку та згідно з наданою довідкою МСЕК №110042, де причина інвалідності загальне захворювання, на сьогоднішній день, законні підстави для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відсутні.

Заявниця не погоджується з такою позицією Управління та зазначає, що з червня 2014 року по теперішній час вона разом із іншими активістами здійснювала та здійснює волонтерську діяльність, а саме допомагала військам ЗСУ.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 20.09.2018, за заявою ОСОБА_1 було встановлено факт того, що заявниця залучалась та приймала безпосередню участь у забезпеченні та проведенні антитерористичної операції, як працівник громадської спілки Координаційний центр «Громада Полтавщини» в період її проведення та в місцях її проведення, визначених законом, для отримання статусу учасника війни.

25.10.2018 заявнику було видано посвідчення серії НОМЕР_1 , про те, що представник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

В подальшому внаслідок перебування в зоні АТО, під час проведення АТО у заявниці почались проблеми зі здоров`ям, через які ОСОБА_1 було встановлено ІІ групу інвалідності з 27.05.2021. Однак комісією МСЕК в протиріччя із наданими медичними документами та виписками не було зазначено про те, що інвалідність отримана особою в статусі ветерана війни, внаслідок захворювань, що були отримані внаслідок перебування в зоні АТО, під час проведення АТО.

Так, за долученою заявником довідкою МСЕК серії 12 ААВ №110042, ОСОБА_1 з 27.05.2021 встановлена ІІ група інвалідності, безтерміново, причина інвалідності загальне захворювання.

З посиланням на те, що всі медичні документи з 2018 року містять посилання на прямий зв`язок між захворюванням, що отримані ОСОБА_1 , та її залученням та безпосередньою участю у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи в районах антитерористичної операції в період її проведення, заявник прохає встановити факт набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Перевіривши заяву, слід вказати про наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких наведено у ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

До того ж, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення), визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації. Згідно з п.п. 3, 4 Положення, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, визначено порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями.

Причинний зв`язок інвалідності з пораненням, контузією, каліцтвом або захворюванням, одержаними під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, встановлюється на підставі:

медичних документів про звернення за медичною допомогою із зазначенням обставин одержання поранення, контузії, каліцтва, захворювання;

документів, які визначені Порядком надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Так, підставою для надання особам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, зокрема, є довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Згідно п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Отже, законодавством передбачено інший порядок встановлення факту захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, а тому вказані обставини не можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, оскільки факт який просить встановити заявник пов`язаний саме з обставинами отримання нею певного захворювання для отримання у подальшому статусу інваліда війни, що виключає можливість встановлення цього факту в судовому порядку, оскільки є складовою процесу надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи.

Перекладання на суд функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та поставило б у нерівні умови осіб, які отримують такий статус з дотриманням цієї процедури. Поширення юрисдикції судів на всі спори, які виникають в державі не означає, що суд повинен вирішувати питання, які відносяться до виключної компетенції інших органів тобто підміняти їх. При цьому особа, у разі незгоди з рішенням зазначеної комісії, не позбавлена права звернутися до суду з метою оскарження такого рішення у встановленому законодавством порядку.

Окрім того, з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в Поставнові №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, в тому числі і причини настання інвалідності, визначений відповідним законодавством, відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України такий факт не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Таким чином питання, з яким звернулась заявник, повинно вирішуватися в позасудовому порядку, а у разі відмови, вона вправі оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.19,186,260,261,293,294,315,353-355 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих