Справа № 460/3241/18 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/1270/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Блонського М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №460/3241/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Блонського Михайла Андрійовича на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Яворівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»,- про скасування рішення органу місцевого самоврядування та реєстрації права власності на земельну ділянку

в с т а н о в и в:

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області від 12 грудня 2016 року за № 295, згідно з яким у ОСОБА_2 виникло право власності на земельну ділянку, що внесено до Державного реєстру речових прав 22 грудня 2016 року за № 18293155 та просила скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що передаючи вищезазначену земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , Свидницькою сільською радою Яворівського району Львівської області не було враховано той факт, що на даній землі прокладено газову трубу, захоплено частину проїзної частини дороги.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивачки-адвокат Блонський М.А.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що згідно акту обстеження меж домогосподарства ОСОБА_2 від 05.08.2008 року встановлено, що ОСОБА_2 порушила старі межі огорожі свого двору і самовільно захопила проїзну частину сільської вулиці, встановила там огорожу, тому позивач неодноразово зверталась із скаргами на дії відповідача та просила усунути наявні порушення. Натомість, сільська рада передала захоплену земельну ділянку у власність ОСОБА_2 чим порушила права територіальної громади, адже частина вулиці опинилась у приватній власності. На підтвердження цього надані відповідні докази, а саме відповідь з АТ «Львівгаз» та матеріали земельної документації з яких можна побачити, що електрична опора знаходиться посеред дороги, через що автомобілі змушені її об`їжджати. Надані докази спрямовані саме на доведення захоплення відповідачем ОСОБА_2 частини вулиці, однак ці обставини ні судом, ні сільською радою не прийняті до уваги. Зазначає, що саме поведінка відповідачки ОСОБА_2 змусила позивачку продати своє будинковолодіння та переїхати проживати до дітей у м.Львів. Вважає, що у сільської ради були всі підстави відмовити відповідачці ОСОБА_2 у затвердженні технічної документації. Щодо порушення її прав звертає увагу на правову позицію Верховного Суду від 14 березня 2023 року у справі №140/13065/21, яка підтверджує, що в частині передачі у приватну власність частини дороги загального користування, позивач є належною особою для звернення за захистом прав та такий позов не є безпідставним. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що відповідно до частини третьої ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від представника третьої особи АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»- адвоката Турчиняка Я.І. 23.10.2023 року надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника АТ «Львівгаз».

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Блонського М.А. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до рішення Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області від 12 грудня 2016 року № 295 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Руда Краковецька Яворівського району» ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Руда-Краковецька Яворівського району Львівської області площею 0,1531 га, кадастровий номер ділянки :001:0162 та дану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 .

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 грудня 2016 року № 76970258 та від 01 лютого 2017 року № 79329874, житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1531 з кадастровим номером :06:001:0162 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка належить відповідачці по справі ОСОБА_2 .

Позивачка по справі ОСОБА_1 на час звернення до суду з позовом, була власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок ОСОБА_1 розміщений на земельній ділянці площею 0, 1724 га та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :001:0179.

Між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 склалися неприязні сусідські стосунки, останні між собою конфліктують з різних причин, що призвело до того, що позивачка звернулася в суд з позовом про скасування рішень органу місцевого самоврядування, якими передано відповідачці ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку та просила скасувати державну реєстрацію на право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0162 цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області від 12 грудня 2016 року № 295 узаконено захоплення відповідачкою ОСОБА_2 частину дороги загального користування, оскільки на земельній ділянці проведено трубопровід, а внаслідок захоплення частини вулиці відповідачкою електроопора опинилася посередині проїжджої частини дороги, а не на узбіччі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник-адвокат Блонський М.А. на підтвердження позовних вимог посилаються на акт обстеження від 11 серпня 2008 року, складений комісією Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області меж господарства двору ОСОБА_2 згідно якого ОСОБА_2 порушила старі межі огорожі свого двору і самовільно захопила проїжджу частину вулиці, розпочала встановлювати огорожу. Стара межа проходила біля калини вздовж пеньків зрізаних дерев.

Для оптимального вирішення цього питання, комісія вирішила зобов`язати ОСОБА_2 розібрати два прольоти нової огорожі і надалі продовжувати монтаж огорожі по старій межі біля калини (на відстані 0,5м) вздовж осі зрізаних дерев до своєї стайні, а далі зрізати кут заїзду до ОСОБА_3 , продовжити огорожу поза своєю господарською будівлею на відстані 80 см від стіни будинку. Надалі комісія рекомендувала всім сусідам виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки, на яких розміщені їхні будівлі, з чітким розмежуванням їхніх земельних територій ( з погодженням меж з кожним сусідом. (а.с.99).

Відповідно до облікової картки об`єкта погосподарського обліку за 2016-2018 роки та схеми розташування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , головою якого є ОСОБА_2 встановлено, що за господарством закріплено земельну ділянку площею 0, 1531 га для будівництва і обслуговування житлового будинку (а.с. 141-142).

Матеріалами справи встановлено, що дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1531 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Руда-Краковецька Яворівського району Львівської області на ім`я ОСОБА_2 було надано рішенням Свидницької сільської ради Яворівського району 23 червня 2016 року №175, тобто через вісім років з часу складення акту, на який посилається позивачка ОСОБА_1 .

На виконання рішення №175 Свидницької сільської ради Яворівського району від 23 червня 2016 року відповідачкою ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Руда-Краковецька Яворівського району площею 0,1531 га, кадастровий номер земельної ділянки :001:0162, виготовленого ліцензованою землевпорядною організацією ТзОВ «Гео Буд». В процесі виготовлення технічної документації інженерами-землевпорядниками було проведено геодезичні виміри, здійснено винос земельної ділянки в натурі, складено кадастровий план і план території земельної ділянки, визначено зовнішні кути меж землекористування, складено абрис встановлених меж ділянки, встановлено межові знаки, встановлено та узгоджено межі ділянки, отримано позитивні висновки (погодження) і висновки про обмеження (обтяження) земельної ділянки відділу містобудування та архітектури Яворівської районної державної адміністрації Львівської області та відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області. (а.с.110-127).

Відповідно до виготовленої Технічної документації, яка затверджена у встановленому законом порядку, відсутні відомості про захоплення відповідачкою ОСОБА_2 частину вулиці загального користування, а відтак, права територіальної громади, в тому числі позивачки ОСОБА_1 , яка має доступ та заїзд до своєї земельної ділянки, до свого господарства не порушені.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що відповідачка ОСОБА_2 дотримала вимог чинного законодавства, визначених ст.ст.118,122 ЗК України щодо отримання у приватну власність земельної ділянки площею 0,1531га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Руда-Краковецька Яворівського району Львівської області.

Згідно з ч.1ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.

Згідно ч.1ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Посилання представника позивачки ОСОБА_1 на п.а ч.4 ст.83 ЗК України, що відповідачці ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку, яка не може передаватися у приватну власність, а саме: п.а) землі загального користування населених пунктів ( майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) не знайшло свого підтвердження під час виготовлення Технічної документації, зокрема, в тому, що ОСОБА_2 передано частину вулиці.

Передана відповідачці ОСОБА_2 земельна ділянка розміром 0, 1531 га відповідає нормам безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, яка відповідно до п.г) ч.1ст.121 ЗК України становить для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах-не більше 0,25га гектара.

Щодо доводів апеляційної скарги, що через земельну ділянку передану у власність ОСОБА_2 проходить труба газопроводу, судом першої інстанції на підставі зібраних доказів встановлено, що з метою усунення порушення та безпеки територіальної громади, листом РГК «Львівгаз» від 19 жовтня 2017 року на який посилається позивачка, на ділянці, вказаній на карті, наданій позивачкою, проводилися роботи по виносу газопроводу внаслідок допущеного порушення, а також були виявлені порушення ПБСГ ( забудова на газопроводі). Відтак, третьою особою по справі АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у 2017 році усунено порушення та винесено газопровідну трубу із земельної ділянки, яка передана у приватну власність ОСОБА_2 , тому права позивачки ОСОБА_1 як члена територіальної громади с. Руда-Краковецька Свидницької сільської ради ( на час передачі земельної ділянки у власність) Яворівського району зазначеними діями не порушені ( а.с.10-12).

За змістом письмових пояснень представника АТ «Львівгаз» наданих суду першої інстанції 05.01.2023 року вбачається, що факт розміщення на земельній ділянці газопроводу, за рахунок якої планується відведення земельної ділянки, сам по собі не є безумовною підставою для відмови у передачі у власність земельної ділянки. На стадії виготовлення проекту землеустрою з відведення земельної ділянки можуть бути визначені, у разі потреби, обмеження у використанні земельної ділянки. (а.с.176-176 зворот).

Згідно листа начальника Західного РЕМ Диди П.О. ПрАТ «Львівобленерго» від 01 листопада 2022 року зазначено, що житлові будинки споживачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підключені від опори №30 Л-2 КТП-158-13. Лінія КТП 158-13 Л-2 побудована та введена в експлуатацію у 1967 році. ПрАТ «Львівобленерго» Західним РЕМ не проводилось жодних робіт по заміні місця знаходження опори № 30Л-2 КТП-158-13 із моменту її встановлення. З огляду на вище зазначене, ПрАТ «Львівобленерго» Західний РЕМ безпосереднього відношення до вирішення даного спору не має (а.с.161-162).

У випадку порушень прав АТ«Львівгаз» чи ПрАТ «Львівобленерго» зазначені установи наділені самостійними правами для захисту своїх прав та усунення таких, однак позовних заяв від третіх осіб до суду не надано.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст.5 ЦПК).

За приписами ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (із змінами Закон № 280/97 ВР) передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Із доданих до позовної заяви доказів, із доводів апеляційної скарги, судом першої та апеляційної інстанції не встановлено, що органом місцевого самоврядування порушено права позивачки ОСОБА_1 .

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п. 1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Блонського Михайла Андрійовича залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк