Номер провадження: 22-ц/813/5016/23
Справа № 521/1249/22
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/1249/22

Номер провадження: 22-ц/813/5016/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Зєйналової А.Ф.к.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Мирончук Н.В. 14 вересня 2022 року,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) здійснити поділ майна, шляхом визначення за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку рухомого майна, а саме - автомобіль HONDA ACCORD, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, або стягнути з відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , половину від вартості спільного майна подружжя, яка складає 90 706,00 (дев`яносто тисяч сімсот шість) грн., в якості грошової компенсації, шляхом попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Також позивач просить стягнути з відповідачки ОСОБА_4 понесені судові витрати у розмірі 1 814,12 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що 07.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, в період якого, а саме - 22.12.2015 року подружжя придбало автомобіль HONDA ACCORD, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ОСОБА_3 ..

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 року (справа № 521/15220/20) шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , було розірвано. Рішення набрало законної сили 11.03.2021 року.

Сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна, оскільки ОСОБА_4 не визнає спільною сумісною власністю вказаний транспортний засіб, набутий ними за час перебування у шлюбі. Заперечує проти виплати йому грошової компенсації вартості частки транспортного засобу, який знаходиться у неї в одноособовому постійному користуванні.

Крім того, позивач вказує, що шлюбний договір між подружжям не укладався, будь-які домовленості щодо спірного транспортного засобу між сторонами не існують.

ОСОБА_1 стверджує, що він згоден на отримання грошової компенсації шляхом попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (а. с. 1 - 4).

ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частину транспортного засобу - автомобіля NissanTerrano ІІ, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 . Здійснити поділ майна, а саме - автомобіля NissanTerrano ІІ, 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить та зареєстрований за ОСОБА_1 , у порядку поділу спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стягнути в якості грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості спільного майна подружжя, що становить 30 411 грн..

Відзив на позов обґрунтований тим, що 22.12.2015 року, перебуваючи у шлюбі, сторони придбали в один і той самий день два транспортні засоби: - автомобіль HONDA ACCORD, 2004 року випуску, було за реєстровано на ОСОБА_2 ; - автомобіль NISSAN TERRANO, 1998 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_4 , було зареєстровано на ОСОБА_1 .. Вищенаведене також підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (справа №521/7950/21) від 23.09.2021 року.

Враховуючи те, що відповідачем та позивачем під час перебування в шлюбі одночасно придбано два транспортні засоби, обидва, відповідно до положень Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, є спільною власністю (спільним майном) подружжя.

Транспортний засіб, автомобіль NissanTerrano ІI 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_4 придбаний в період шлюбу та належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Тому виникла необхідність в поділі і вказаного автомобіля.

Відповідно до Роздруківки з електронного ресурсу продажу (https://auto.ria.com), позивачем самостійно визначено вартість транспортного засобу в розмірі - 6 200 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 25.07.2022 року становить - 242 234 грн., вартість 1/2 частки становить - 121 117 грн.. Так, як заявлена позивачем вартість спільного сумісного майна становить - 181 412 грн. є значно меншою, що в поділі на 1/2 частку становить - 90 706 грн.. Тому існує необхідність у стягненні з позивача на користь відповідачки різниці, що становить 30 411 грн. (а. с. 64 - 68, 83 - 87).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року задоволено частково вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 ..

Здійснено поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - автомобілю HONDA ACCORD, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом виділення у власність відповідачці - ОСОБА_3 та стягнення з відповідачки - ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсації його частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль HONDA ACCORD, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що складає половину від його вартості в сумі 90 706,00 (дев`яносто тисяч сімсот шість_ грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 1 814,12 грн..

Рішення мотивовано тим, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки позивач не претендує на те, щоб залишити автомобіль собі, припинивши право відповідачки на частку в праві спільної сумісної власності з компенсацією їй за цю частку, а навпаки дає згоду на отримання грошової компенсації за його частку в праві спільної сумісної власності на автомобіль від відповідачки, тому вимога про стягнення такої компенсації не породжує обов`язку відповідачки попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду. Факт відсутності у відповідачки коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам собою не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати (а. с. 114 - 121).

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків,викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та ухвалено рішення в той же день, про що не було повідомлено відповідачку. Судом не було направлено рішення за результатами розгляду справи у визначений ЦПК України строк (а. с. 124 - 128).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року залишено без руху (а. с. 148 - 148 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом було надано заяву якою усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року (а. с. 161 - 162).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.04.2023 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області (а. с. 173).

16.05.2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про затвердження мирової угоди від 17.05.2023 року (а. с. 182 - 183).

Відповідно до змісту наданої мирової угоди від 17.05.2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є сторонами у цивільній справі №521/1249/22, домовились про укладення мирової угоди, у порядку передбаченому ст. 207 ЦПК, на таких умовах:

1. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли згоди та визнають, що транспортний засіб - HONDA ACCORD, 2004 року випуску, об?єм двигуна - 1998 куб. см., держаний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_2 , та транспортний засіб - NISSAN TERRANO, 1998 року випуску, об?єм двигуна - 2389 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , є спільною сумісною власністю подружжя;

2. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли згоди, що ОСОБА_2 , відмовляється від грошової компенсації від ОСОБА_1 за часту у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб - NISSAN TERRANO, 1998 року випуску, об?єм двигуна - 2389 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_8 . В особисту (одноособову) приватну власність ОСОБА_2 переходить транспортний засіб - HONDA ACCORD, 2004 року випуску, об?єм двигуна - 1998 куб. см., держаний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_2 , без обмеження права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном, відповідно до чинного законодавства, а ОСОБА_1 втрачає своє право спільної сумісної власності на частку у перерахованому вище майні.

3. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійшли згоди, що ОСОБА_1 , відмовляється від грошової компенсації від ОСОБА_2 за частку у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб - HONDA ACCORD, 2004 року випуску, об?єм двигуна - 1998 куб. см., держаний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_2 . В особисту (одноособову) приватну власність ОСОБА_1 переходить транспортний засіб - NISSAN TERRANO, 1998 року випуску, об?єм двигуна - 2389 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 , без обмеження права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном відповідно до чинного законодавства, а ОСОБА_2 втрачає своє право спільної сумісної власності на частку у перерахованому вище майні.

4. Сторони дійшли згоди, що з моменту укладення цієї мирової угоди від 17.05.2023 року: - ОСОБА_2 , направляє до Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/12159/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КСН-Сервіс», ОСОБА_5 , третя особа - ТСЦ МВС N? 5141, про визнання договору купівлі-продажу та договору комісії недійсними та стягнення грошової компенсації заяву про залишення позову без розгляду (в порядку передбаченому ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України).

5. ОСОБА_2 , розуміючи значення своїх дій та їх наслідки, засвідчує, що після визнання та затвердження даної Мирової угоди із закриттям провадження у справі, вона втрачає будь-які майнові права на транспортний засіб - NISSAN TERRANO, 1998 року випуску, об?єм двигуна - 2389 куб. см., державний номерний знак НОМЕР_6 , VIN: НОМЕР_7 .

6. ОСОБА_1 , розуміючи значення своїх дій та їх наслідки, засвідчує, що після визнання та затвердження даної Мирової угоди із закриттям провадження у справі, він втрачає будь-які майнові права на транспортний засіб - HONDA ACCORD, 2004 року випуску, об?єм двигуна - 1998 куб. см., держаний номерний знак НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_2 .

7. Сторони засвідчують, що після виконання Мирової угоди вони не будуть мати у майбутньому між собою будь-яких претензій щодо усього майна, яке є предметом даної Мирової угоди.

Сторони зобов?язуються сумлінно виконувати умови, передбаченні цією мировою угодою.

Сторони свідчать, що дана Мирова угода відповідає їх дійсним намірам, не є фіктивною чи удаваною, не вчиняється в результаті недбальства, під впливом обману, насильства, тяжкої обставини тощо.

Сторони цієї угоди заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Ми, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , погоджуємося з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди та належного її виконання ми дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, який розглядається Одеським апеляційним судом у цивільній справі N? 521/1249/22. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Сторони домовилися, що судові витрати, адвокатські послуги та інші витрати, пов?язані з розглядом цієї справи, які понесені сторонами, один одному не відшкодовуються.

Наслідки закриття провадження сторонам зрозумілі.

Ця мирова угода складена українською мовою та підписана сторонами у трьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу по одному для кожної із сторін та для суду.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - адвокат Арабаджи І.М. підтримали клопотання про затвердження вищевказаної мирової угоди.

Адвокат Портна У.О., діюча від імені ОСОБА_1 , просила клопотання про затвердження мирової угоди залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, вивчивши спільну заяву про затвердження мирової угоди, зміст мирової угоди, ознайомившись з матеріалами справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, передбаченими ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирового угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, які він представляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 ЦПК України, у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мирова угода це договір, який укладається між сторонами з метою припинення спору та вирішення всіх спірних питань, задля яких і було подано позов, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Така угода призводить до врегулювання спору шляхом визначення її сторонами певних дій, які та чи інша сторона угоди має вчинити.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Колегія суддів, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення наданої апеляційному суду мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що надана на затвердження мирова угода не підписана іншою стороною (позивачем) та представник позивача заперечував проти її затвердження, що вказує що сторонами не досягнуто згоди щодо врегулювання спору.

Вищевказані положення мирової угоди направлені на встановлення обставин по справі, які не є предметом спору між сторонами і не вирішують спір, а стосуються прав на ще один транспортний засіб, який не входить до предмету спору по даній справі.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції зазначає що вищевказані положення мирової угоди є такими, що можуть призвести до виникнення нового спору та не відповідають вимогам статті 207 ЦПК України. Тому, колегія приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, оскільки умови мирової угоди виходять за межі заявлених позовних вимог.

За таких підстав, з урахуванням ст. 207 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у затвердженні мирової угоди.

Керуючись ст. ст. 207, 255, 256, 373, 374, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У затвердженні мирової угоди за клопотанням ОСОБА_2 , у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05 грудня 2023 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе