Справа № 530/1204/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

01.12.2023 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючої судді Ситник О.В., з участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) який поданий його представником адвокатом Тараненком Сергієм Олександровичем до Української універсальної біржі ( м. Полтава вул. Шевченка 52 , ) про визнання права власності , -

встановив :

16.08.2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 який поданий його представником адвокатом Тараненком С.О. про визнання права власності на нерухоме майно . З позову вбачається, що 23.02.1999 року був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0, 85 га , даний договір купівлі продажу був посвідчений на Українській Універсальній біржі . Державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями була проведена відповідно до правового поля за ОСОБА_3 згідно архівних матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації , а земельна ділянка , яку придбав ОСОБА_3 не була належним чином зареєстрована на ім`я покупця ОСОБА_3 , продавцю ж ОСОБА_2 земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії 1V ПЛ № 017730 який був виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Тарасівської сільської ради народних депутатів від 28.01.1997 року . ОСОБА_3 який був батьком позивача ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена у Зіньківській державній нотаріальній конторі за № 17/2023 на підставі заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 який подав заяву про прийняття спадщини . На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована його дочка ОСОБА_4 , та її діти , але фактично вони там не проживали , а ОСОБА_4 ухилялася від утримання та догляду за батьком , який його потребував , тому ОСОБА_1 звертався до суду із позовом із вимогами про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_3 його дочки , а сестри ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Позовні вимоги були задоволені рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області , тобто позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , але не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно , оскільки воно належало його батькові за життя на підставі договору купівлі продажу який не був посвідчений нотаріально , а був посвідчений на Універсальній товарній біржі , продавець житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 також померла на даний час , а саме 22.03.2004 року, тому звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності .

Ухвалою суду від 17.08.2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 02.10.2023 року , в зв`язку з тим, що суддя перебувала на лікарняному підготовче судове засідання відкладено на 24.10.2023 року. Ухвалою суду від 24.10.2023 року закрито підготовче провадження та справа розглядом призначена на 14.11.2023 року та відкладена на 01.12.2023 рік.

Представник позивача адвокат Тараненко С.О. та позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі ( а.с. 63) , відповідач Українська Універсальна Біржа в судове засідання не з`явились , повідомлені належним чином , відзиву чи заперечень суду не надали ( а.с. 66) .

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення .

Судом встановлено , що 23.02.1999 року був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та ведення особистого селянського господарства загальною площею 0, 85 га , даний договір купівлі продажу був посвідчений на Українській Універсальній біржі . У п. 6.5 даного Договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.( а.с. 13)

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» №1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинної на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. При укладанні договору купівлі-продажу від 23 лютого 1999 року сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки укладено згідно вимог чинного на той час законодавства., але цей Закон вступив у протиріччя з діючою на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства - ч. 1ст. 227 Цивільного Кодексу України(в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку, під страхом їх недійсності (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Оскільки спірний договір купівлі-продажу житлового будинку укладався сторонами 23 лютого 1999 року, тому до даних правовідносин необхідно застосувати норми матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ч. 2ст. 47 ЦК УРСР(в редакції 1963 року) якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України(в редакції 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року), а саме: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частина друга ст. 47 ЦК УРСР в редакції 1963 року і частина друга ст. 220 ЦК України застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладання не відповідала встановленим законом вимогам.

Як свідчать матеріали справи, договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки від 23 лютого 1999 року був підписаний сторонами правочину - Продавцем ОСОБА_2 та Покупцем ОСОБА_3 , зареєстрований на Українській універсальній біржі. Сторони договору при його укладенні на біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам. При цьому продавець будинку засвідчив своїм підписом, що відчужувана ним нерухомість на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під арештом не знаходиться (п. 6.1 Договору), ( а.с. 13 , зворот) .

Відповідно до п. 2.5 цього Договору правовстановлюючим документом на житловий будинок у продавця було Свідоцтво на право на спадщину , видане Зіньківською державною нотаріальною конторою 30.11.1995 року № 2569, зареєстрованого у Полтавському БТІ за реєстровим № 2-347 , правовстановлюючим документом на земельну ділянку був Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку Серії 1V ПЛ № 017730 який був виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Тарасівської сільської ради народних депутатів від 28.01.1997 року ( пункт договору 2.5. ) ( а.с. 13)

Отже, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору.

Відповідно до ч. 2ст. 47 ЦК УРСР, якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною.

В укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю оговорили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі. Також факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється.

Позивачем по справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 20.01.1993 року , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ( а.с. 5) , батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с. 6) , продавець за договором купівлі продажу ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кременчузі у віці 75 років ( а.с. 7) , батько позивача та покупець по договору купівлі продажу від 23.02.1999 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 8) ,спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена Зіньківською державною нотаріальною конторою 25.01.2023 року ( а.с. 9) , рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.04.2023 року усунута від права на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , рішення набрало законної сили 05.06.2023 року ( а.с. 10-12) , житловий будинок з господарськими будівлями був зареєстрований у Полтавському БТІ на ім`я ОСОБА_3 18.03.1999 року на підставі договору купівлі продажу від 23.02.1999 року ( а.с. 14) , відповідно до інформації з Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за проведенням обстеження станом на 03.07.2023 рік нове будівництво, реконструкція , капітальний ремонт та реставрація відсутні у садибі за адресою АДРЕСА_2 ( а.с. 15-16) , відповідно до технічного паспорта станом на 23.07.2023 року житловий будинок садибного типу складається з житлового будинку ( літ.- А-1) , літня кухня ( літ. Б, б ) , погріб ( літ. б-1) , сарай ( літ. В) , сарай ( літ. Г) , вбиральня ( літ. Д) , колодязь питний ( літ. К) , трубопровід ( літ. К-1) , ворота огорожі № 3 , огорожа № 4 , рік побудови житлового будинку 1928 ( а.с. 17-19) , інвентаризаційна вартість складає 122431 гривню ( а.с. 16) , Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0, 85 га Серії 1V ПЛ № 017730 був виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Тарасівської сільської ради народних депутатів від 28.01.1997 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 15850 гривень 49 копійок ( а.с. 20-21) , спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена за № 17/2023 на підставі заяви ОСОБА_1 , який прийняв спадщину , державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори 11.07.2023 року виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 на підставі відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно ( а.с. 22) .

Отже, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, та земельної ділянки укладений 23 лютого 1999 року, між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони, на Українській універсальній біржі за № Н- 334 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір пройшов відповідну державну реєстрацію, а враховуючи те, що на даний час провести нотаріальне посвідчення правочину неможливо, оскільки сторони договору померли , суд вважає, що майно відповідно до договору на момент смерті ОСОБА_3 належало йому на праві власності та може бути предметом спадщини після його смерті , а враховуючи що єдиним спадкоємцем першої черги за законом який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є його син позивач по справі ОСОБА_1 , то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями12,81,247,263-265, ЦПК України, статтями47,225-227 ЦК УРСР,( в редакції 1963 р) , ст. 220 ЦК України суд,

у х в а л и в:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) який поданий його представником адвокатом Тараненком Сергієм Олександровичем до Української універсальної біржі ( м. Полтава вул. Шевченка 52 , ) про визнання права власності - задовольнити .

2.Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок садибного типу який розташований за адресою АДРЕСА_1 та який складається з житлового будинку ( літ. А-1 ) , літня кухня ( літ. Б, б ) , погріб ( літ.- б-1) , сарай ( літ.-В) , сарай ( літ. Г) , вбиральня ( літ. Д) , колодязь питний ( літ. К) , трубопровід ( літ. К-1) , ворота огорожі № 3 , огорожа № 4

3.Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 85 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського підсобного господарства яка розташована на території с. Тарасівка (колишнього Зіньківського району , нині Полтавського )яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії 1V ПЛ № 017730 виданий Тарасівською сільською радою народних депутатів 28.08.1997 року .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 05.12. 2023 року

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області О.В. Ситник