Провадження № 2/466/2336/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

30 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплої енергії) та послуги з постачання гарячої води, -

установив:

06 жовтня 2023 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.02.2020 по 31.07.2023 в сумі 17 683,14 грн., послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2019 по 31.07.2023 в сумі 18 501,06 грн. та судовий збір 2 684,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що Відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та з 1 липня 2014 року вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житло-комунальні послуги» та Споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках) (копія договору додається).

З 1 грудня 2021 року з відповідачем є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021 (копії договорів додаються). За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua.

Відповідно до п. 3.1 Договору приєднання розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за спожиті послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. А згідно з п. 4.2 Договору приєднання споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Пунктом 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. А відповідно до підпункту 3 п. 41 вказаних договорів споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Додатково слід зазначити, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 1 від 16.08.2023 вбачається, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а отже користується послугами центрального опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання, які надає ЛМКП Львівтеплоенерго.

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.

Будинок АДРЕСА_2 обладнаний будинковим приладом обліку теплової енергії.

Відповідно, до 01.12.2021 нарахування кількості та вартості послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 Про затвердження Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення, а з 01.12.2021 - згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023, та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315.

Відповідно до п. 2.1 Договору приєднання, тарифи на послуги встановлюються уповноваженим органом на момент надання таких послуг, тобто Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до ст. 16 Закону України Про теплопостачання, законів України Про житлово-комунальні послуги, Про Державне регулювання у сфері комунальних послуг, підпункту 5 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 2014 р. № 715/2014, своєю постановою затверджує ПОРЯДОК формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Так, постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1755 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ЛЬВІВСЬКИМ МІСЬКИМ КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО», яке є виконавцем цих послуг» установлені тарифи, за якими Відповідач зобов`язаний оплачувати надану йому послугу.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично ними користувалися.

Проте, всупереч п. 5 ч. 3 ст. 20 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та чинних договорів відповідач не виконала свого зобов`язання щодо оплати за отримані послуги з централізованого опалення, хоча послугами користувалися та від них не відмовлялася.

Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Отже, у відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.02.2020 по 31.07.2023 в сумі 17 683,14 грн., послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2019 по 31.07.2023 в сумі 18 501,06 грн.

Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через небажання відповідача здійснювати оплату за надані послуги, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами.

Представник позивача Сапрун М.М. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи.

Відтак, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності сторін, суд у відповідності до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути цю справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відносини у сфері житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», а також відповідними постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та з 1 липня 2014 року вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житло-комунальні послуги» та Споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках).

З 1 грудня 2021 року з відповідачем є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021 (копії договорів додаються). За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Цією ж статтею, частиною 3 встановлено: дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового Кодексу Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 3.1 Договору приєднання розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за спожиті послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. А згідно з п. 4.2 Договору приєднання споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Пунктом 34 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та Індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. А відповідно до підпункту 3 п. 41 вказаних договорів споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Додатково слід зазначити, що факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Згідно п.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації № 1 від 16.08.2023 вбачається, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а отже користується послугами центрального опалення (постачання теплової енергії) та гарячого водопостачання, які надає ЛМКП Львівтеплоенерго (копія довідки додається).

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.

Будинок АДРЕСА_2 обладнаний будинковим приладом обліку теплової енергії.

Відповідно, до 01.12.2021 нарахування кількості та вартості послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 №630 Про затвердження Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення, а з 01.12.2021 - згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022, Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182 - в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023, та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315.

Частиною 1 ст. 10 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до п. 2.1 Договору приєднання, тарифи на послуги встановлюються уповноваженим органом на момент надання таких послуг, тобто Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до ст. 16 Закону України Про теплопостачання, законів України Про житлово-комунальні послуги, Про Державне регулювання у сфері комунальних послуг, підпункту 5 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 2014 р. № 715/2014, своєю постановою затверджує ПОРЯДОК формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання.

Так, постановою НКРЕКП від 10.12.2018 № 1755 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ЛЬВІВСЬКИМ МІСЬКИМ КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЛЬВІВТЕПЛОЕНЕРГО», яке є виконавцем цих послуг» установлені тарифи, за якими Відповідач зобов`язаний оплачувати надану йому послугу.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки вони фактично ними користувалися.

Проте, всупереч п. 5 ч. 3 ст. 20 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та чинних договорів відповідач не виконала свого зобов`язання щодо оплати за отримані послуги з централізованого опалення, хоча послугами користувалися та від них не відмовлялася.

Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Отже, у відповідача виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.02.2020 по 31.07.2023 в сумі 17 683,14 грн., послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2019 по 31.07.2023 в сумі 18 501,06 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ЛМКП «Львівтеплоенерго» є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 89, 141, 175-177, 223, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 4, 11, 16, ч. 2 ст. 264, 360, 431, 509, 526, 530, 625, 634 Цивільного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.02.2020 по 31.07.2023 в сумі 17 683 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 14 коп., послуги з постачання гарячої води за період з 01.05.2019 по 31.07.2023 в сумі 18 501 (вісімнадцять тисяч п`ятсот одна) грн. 06 коп. та судовий збір 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. та перерахувати кошти на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. Б. Білінська