УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», третя особа: Акціонерне товариство «Одесагаз», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольний комітет України про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», третя особа: Акціонерне товариство «Одесагаз», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольний комітет України про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому, як передбачено положеннями ч.8 ст. 30 ЦПК України, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд: визнати безпідставним і скасувати борг у сумі 1749,96 грн. за нарахований відповідачем у розрахунковий період - травень 2022 року об`єм природного газу - 219,93 м3 по особовому рахунку № НОМЕР_1 побутового споживача, точці комерційного обліку якого за адресою позивача: АДРЕСА_1 присвоєний персональний код суб`єкта ринку природного газу: EIC-код: НОМЕР_3.

Крім того, у позовній заяві позивачем вказано, що спір виник щодо дій, які вчинив саме відповідач (ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ») шляхом формування 23.06.2022 року та виставлення по особовому рахунку № НОМЕР_2 побутовому споживачу (EIC-код: НОМЕР_3 ) за адресою позивача: АДРЕСА_1 рахунку для оплати заборгованості за травень 2022 року у сумі 1796,96 грн. за донараховані у червні 2022 року АТ «ОДЕСАГАЗ» обсяги відхилення між плановими величинами та фактично спожитим у період з 01.01.2021 по 01.05.2022 роки об`ємом природного газу 219,93 м3, постачання якого відповідачем (ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»), на думку позивача, до 01.05.2022 року не здійснювалось.

Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.

За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч.1,2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України). Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18.

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язкуз нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, від 26 травня 2021 року у справі №506/33/19, від 02 лютого 2022 року у справі №185/8191/16-ц.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно доп.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача: ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спір виник щодо дій, які вчинив саме відповідач (ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ») шляхом формування 23.06.2022 року та виставлення по особовому рахунку № НОМЕР_2 побутовому споживачу (EIC-код: НОМЕР_3 ) за адресою позивача: АДРЕСА_1 рахунку для оплати заборгованості за травень 2022 року у сумі 1796,96 грн. за донараховані у червні 2022 року АТ «ОДЕСАГАЗ» обсяги відхилення між плановими величинами та фактично спожитим у період з 01.01.2021 по 01.05.2022 роки об`ємом природного газу 219,93 м3, постачання якого відповідачем (ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ»), на думку позивача, до 01.05.2022 року не здійснювалось.

Окрім того, згідно вимоги позовної заяви, позивач просить суд: визнати безпідставним і скасувати борг у сумі 1749,96 грн. за нарахований відповідачем у розрахунковий період - травень 2022 року об`єм природного газу - 219,93 м3 по особовому рахунку № НОМЕР_1 побутового споживача, точці комерційного обліку якого за адресою позивача: АДРЕСА_1 присвоєний персональний код суб`єкта ринку природного газу: EIC-код: НОМЕР_3.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є визнати безпідставним і скасувати борг у сумі 1749,96 грн. за нарахований відповідачем у розрахунковий період - травень 2022 року об`єм природного газу - 219,93 м3 по особовому рахунку № НОМЕР_1 побутового споживача, точці комерційного обліку якого за адресою позивача: АДРЕСА_1

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що хоча об`єкт до якого постачається природний газ і за яким обліковується заборгованість, яку оскаржує позивач за адресою: АДРЕСА_1 і не виступає безпосереднім об`єктом спірних правовідносин, однак, вимоги за даним спором її стосуються, а тому підсудність даного спору має визначатися за правилами, встановленими ч.1 ст.30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Об`єкт нерухомого майна до якого постачається природній газ та за яким обліковується заборгованість, яку оскаржує позивач, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, однак вказаний об`єкт нерухомого майна територіально відноситься до дислокації Приморського району м. Одеси.

В свою чергу, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Із наведеного вбачається, що позов надано з порушенням правил виключної підсудності.

Таким чином, оскільки нерухоме майно розташоване поза межами дислокації Шевченківського району м. Києва, існують підстави для передачі матеріалів вказаної справи на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», третя особа: Акціонерне товариство «Одесагаз», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Антимонопольний комітет України про стягнення заборгованості з оплати електричної енергії, - передати на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: