Справа №757/8636/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувсь до Печерського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №51418, вчинений 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21907, 00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.03.2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 10.04.2023 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року відкрито позовне провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.05.2023 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №51418, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21907, 00 грн.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Сіщуком В.В. на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження НОМЕР_2.

Заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може значно ускладнити ефективний захист його прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті.

З огляду на вищевикладене, виникла необхідність у забезпеченні позову.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/4587/13.

Встановлено, що предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №51418, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21907, 00 грн.

Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу (п.4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вирішуючи подану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову по даній цивільній справі є оскарження виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, як такого, що вчинений з порушенням норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити та в порядку забезпечення позову зупинити стягнення за виконавчим написом №51418, вчиненим 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до неможливості виконання рішення суду, тому суд приходить висновку про задоволення вимог заявника.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №51418, вчиненого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21907, 00 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛФІН», , адреса: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.