Справа № 692/315/21
Провадження № 2/692/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року смт Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Левченко Л.О.,

за участю секретаря Савенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.04.2021р. звернувся до Драбівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області в особі відділу у Драбівському районі про визнання рішень органу місцевого самоврядування недійсними та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

І. Зміст позовних вимог.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 з 17.07.2007р.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 має загальну площу 0,7га, форму правильного прямокутника, її ширина (по червоній лінії) складає 29 м., довжина 254м.

Рішенням сесії Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 03.04.2009р. № 18-6/V позивачу була надана в користування земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,42 га, розміром: шириною 29 м. по червоній лінії, довжиною 144м., у тому числі 0,24 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,17 га для ведення особистого селянського господарства.

Іншою частино цієї ділянки площею 0,32 га розміром 29м х 109м користуються відповідачі 1 та 2.

Стверджує, що з весни 2010 року відповідач ОСОБА_2 протиправно зайняла частину земельної ділянки позивача шляхом самовільного переносу межі на його земельну ділянку від червоній лінії до протилежної від неї сторони, зменшивши її на 23 м. та збудувавши паркан довжиною 35м. У результаті таких дій з боку ОСОБА_2 , відстань від паркану до кута сараю позивача становить 0,7м. Позивач звертався до Бойківщинської сільської ради Драбівського району та Михайлівської об`єднаної територіальної громади у 2010 та 2020р. відповідно, однак комісіями порушення прав позивача не усунуто.

У січні 2021 року позивачу стало відомо, що рішенням сесії Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 07.07.2020р. № 2-18/ VІІ затверджено технічну документацію з землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,25га та 0,57га по АДРЕСА_2 та які передано відповідачам 1 та 2 у приватну власність. Вважає рішення органу місцевого самоврядування в частині затвердження технічної документації з землеустрою та передачу їх у власність відповідачам 1 та 2 протиправними та такими, що підлягають до скасування, оскільки встановлення меж земельних ділянок в натурі та закріплення їх межовими знаками проводилось без присутності позивача або його представника, а матеріали технічної документації із землеустрою були виготовлені без його залучення як суміжного землекористувача.

Зазначає що технічна документація на земельні ділянки Відповідачів 1 та 2 площею 0,25га та 0,57 га по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , та які накладаються на земельну ділянку площею 0,42 га по АДРЕСА_1 , користувачем якої є позивач з 2009р., була виготовлена в результаті протиправних дій Відповідача 1 та Відповідача 2. Наголосив, що при виготовленні технічної документації відповідачів позивачем та його представником акти погодження меж не підписувались.

Тому просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 07.07.2020р. № 2-18/VII в частині затвердження ОСОБА_2 матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки площею 0,2500га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/ за адресою: АДРЕСА_1 та передачу їй у приватну власність вказаної земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0529 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області в особі відділу у Драбівському районі скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки;

- визнати недійсним та скасувати рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області від 07.07.2020р. № 2-18/VII в частині затвердження ОСОБА_4 матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення /відновлення/ меж земельної ділянки площею 0,5700га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 та передачу їй у приватну власність вказаної земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0530 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області в особі відділу у Драбівському районі скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки;

- усунути перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою площею 0,42 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знести паркан з металічних та шиферних конструкцій довжиною 35м з його земельної ділянки та відновити межу вказаної станом на 21.09.2007р.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 20.04.2021р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, також задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідачів 1 та 2 - технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та правовстановлюючі документи на належні їм земельні ділянки.

Ухвалою суду від 25.05.2021р. первісну третю особу Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області в особі відділу у Драбівському районі замінено на належну третю особу - Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Ухвалою суду від 05.07.2021р. підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням вх. №2621/21-Вх від 23.07.2021р. про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду 23.07.2021р. призначено судову земельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Від експертної установи за вх. №2964/21-Вх від 25.08.2021р. надійшов лист про продовження строку експертизи понад 90 днів та клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 26.08.2021р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 31.08.2021р. клопотання експерта про надання додаткових матеріалів та погодження строків виконання експертизи задоволено в частині погодження строків виконання експертизи, ухвалено експертизу проводити на основі наявних матеріалів, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Від експертної установи за вх. №3298/21-Вх від 21.09.2021р. надійшло клопотання експерта (додаткове) про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою суду від 01.10.2021р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 08.10.2021р. клопотання експерта (додаткове) про надання додаткових матеріалів задоволено, ухвалено витребувати запитувані експертом додаткові матеріали та надати на дослідження експерту матеріали даної цивільної справи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

У подальшому було витребувано запитувані експертом матеріали, які разом з матеріалами даної цивільної справи 03.11.2021р. надано на дослідження експерту.

18.05.2022р. на адресу експертної установи судом надіслано нагадування експертній установі про термінове повідомлення про наслідки виконання ухвали суду про проведення судової земельно-технічної експертизи по справі, на що 24.06.2022р. за вх. №2007/22-Вх отримано відповідь, що орієнтовний термін виконання експертизи становить вересень-жовтень 2022р.

04.11.2022р. на адресу експертної установи судом надіслано нагадування експертній установі про термінове повідомлення про наслідки виконання ухвали суду про проведення судової земельно-технічної експертизи по справі.

Експертною установою за вх. №3936/22-Вх від 21.12.2022р. направлено клопотання експерта про забезпечення умов праці судового експерта по місцезнаходженню об`єкта дослідження, у якому експерт просив узгодити дату організації його прибуття з експертної установи та повернення по закінченню огляду об`єкта дослідження, безперешкодний доступ до об`єкта та належні умови його роботи.

Судом було визначено дату проведення огляду об`єктів дослідження та узгоджено решту питань про що експерту надано відповідь 19.01.2023р.

Експертною установою за вх. №566/23-Вх від 02.02.2023р.надано клопотання експерта (додаткове) про надання додаткових матеріалів та повернуто матеріали цивільної справи.

Ухвалою суду від 03.02.2023р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 08.02.2023р. клопотання експерта (додаткове) про надання додаткових матеріалів задоволено, ухвалено витребувати запитувані експертом додаткові матеріали та надати на дослідження експерту матеріали даної цивільної справи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

У подальшому було витребувано запитувані експертом матеріали, які разом з матеріалами даної цивільної справи 23.02.2023р. надано на дослідження експерту.

14.03.2023р. за вх. №996/23-Вх до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 08.03.2023 № 1132/21/350-353/23-23 та матеріали цивільної справи.

Ухвалою суду від 15.03.2023р. провадження по справі поновлено.

Представники сторін ознайомились з матеріалами експертизи 15.03.2023р. (представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 адвокат Брус С.М. ) та 21.03.2023р. (представник позивача адвокат Бичок В.І.).

У подальшому у судових засіданнях неодноразово оголошувалась перерва за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бичка В.І. у зв`язку з наявністю особистих обставин, що перешкоджають його участі у судовому засіданні (28.03.2023р.) та у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні (03.04.2023р.).

У судовому засіданні 24.04.2023р. представником позивача адвокатом Бичком В.І. заявлено клопотання про допит експерта ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 22.05.2023р. було заслухано учасників справи щодо їх позиції по справі, досліджено матеріали справи, допитано експерта ОСОБА_5 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 22.05.2023р. представник позивача адвокат Бичок В.І. заявив клопотання про приєднання доказів по справі, у задоволення якого було відмовлено.

У судовому засіданні 22.05.2023р. представник позивача адвокат Бичок В.І. заявив клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 22.05.2023р. клопотання представника позивача адвокат Бичка В.І. про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи залишено без задоволення.

Також в судовому засіданні 22.05.2023р. представник позивача адвокат Бичок В.І. заявив клопотання про відвід судді.

Ухвалою суду від 22.05.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Бичка В.І. про відвід судді.

У судовому засіданні закінчено з?ясування обставин справи, ухвалено перейти до судових дебатів по справі та оголошено перерву у дебатах за клопотанням представника позивача адвоката Бичка В.І. з метою підготовки для виступу в дебатах.

ІІІ. Позиції сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач з наведеним у позові обґрунтуванням вимог позивача не погодилась та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала, що з 1984р. проживає у АДРЕСА_2 та користується земельною ділянкою біля будинку. Підтвердила, що рішенням Михайлівської сільської ради від 07.07.2020р. їй було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25га а її дочці відповідачу 2 ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,57 га. Вказані ділянки є приватною власністю та зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказала, що відсутність позивача при встановленні меж земельних ділянок в натурі не є підставою для визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, оскільки погодження меж є допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на уникнення технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має та не призводить до виникнення, зміни або припинення права на земельну ділянку. Звернула увагу суду, що на думку позивача, його право користування земельною ділянкою порушується з 2010р., однак той протягом 10 років за захистом своїх прав не звертався і пропустив строк звернення до суду. Також вказала, що позивач у позові вказує про надання йому земельної ділянки у формі правильного прямокутника та у відповідному розмірі, однак належних доказів цього не надав, як і не надав доказів порушення його права користування земельною ділянкою. Так, з рішення сесії Бойківщинської сільської ради від 03.04.2009р. вбачається, що позивачу була надана в оренду земельна ділянка по АДРЕСА_1 , площею 0,42га терміном на 5 років, який закінчився і відсутні докази продовження права користування земельною ділянкою. Також відсутні докази зменшення площі земельної ділянки, якою користується позивач. Позивач вказує, що збудувала паркан у відповідності до технічної документації на земельну ділянку та вважає недоведеним порушення нею прав позивача, а його твердження, викладені у позовній заяві такими, що не знаходять свого підтвердження.

Від відповідача ОСОБА_4 до суду відзив не надходив.

Від відповідача Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області до суду надійшов відзив, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення судових витрат. Вказує, що у зв`язку з об`єднанням у 2020р. територіальних громад є правонаступником Михайлівської територіальної громади, у складі якої перебувало с. Бойківщина. На час своєї діяльності Михайлівська сільська рада діяла відповідно до норм чинного законодавства та до її повноважень належала передача земельних ділянок комунальної власності у власність фізичних та юридичних осіб. Зазначає положення законодавства в сфері діяльності органів місцевого самоврядування та земельних відносин. Звертає увагу, що оскаржувані рішення органу самоврядування є ненормативним актом суб`єкта владних повноважень, який вичерпав свою дію внаслідок виконання і воно є обов`язковим для виконання в межах відповідної територіальної громади.

Від третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області надійшли пояснення, у яких третя особа вказує, що право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами встановленої форми, право оренди земельної ділянки оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється. Зазначає, що до позовної заяви не додано правовстановлюючого документу на землю або державного акту на право приватної власності або договору оренди, що перебуває у користуванні позивача. Позивач не надає відомостей, що земельна ділянка, яка перебуває у його користуванні є сформованою та має чітко визначені та встановлені межі. Звертає увагу на відсутність наявного речового права на земельну ділянку позивача, що підтверджується актом від 07.10.2020р. Позивачеві 16.09.2020р. надано дозвіл на розробку землевпорядної документації, яка станом на день звернення до суду не зроблена, межі не винесені. Щодо зобов`язання скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0530 вказує, що дана ділянка є земельною ділянкою приватної власності, була зареєстрована в державному земельному кадастрі на підставі землевпорядної документації в передбаченому законодавством порядку, яка відповідала вимогам чинного законодавства і відсутні підстави для скасування такої державної реєстрації. Вказує на положення Конституції та Земельного кодексу України щодо регулювання земельних правовідносин, тому у зв`язку з відсутністю у позивача права власності та права користування земельною ділянкою, яке підлягає захисту, - просить відмовити у задоволенні позову.

У судових засіданнях по справі позивач ОСОБА_1 присутнім не був, з заявами та клопотаннями до суду не звертався, його позицію по справі висвітлював представник - адвокат Бичок В.І., який вказував, що позивач позов підтримує, мотиви звернення з позовною заявою викладено у позові.

У судове засідання 25.05.2023р. позивач ОСОБА_1 і його представник не прибули, про дату та час були повідомлені належним чином. До початку судового засідання 25.05.2023р. від адвоката Бичка В.І. надійшла заява, зареєстрована за вх. №1929/23-Вх від 24.05.2023р., про припинення його повноважень як представника позивача ОСОБА_1 у даній цивільній справі у зв`язку з достроковим припиненням договору про надання правової допомоги за згодою сторін. Від позивача ОСОБА_1 заяв чи клопотань до суду не надходило. Тому у відповідності до норм ст. 223 ЦПК України, суд продовжив розгляд справи за відсутності позивача і його представника.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не прибули, їх позицію висвітлив представник адвокат Брус С.М., який вважав, що позов не може бути задоволено. Щодо позовної вимоги 1 вказав, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності відповідача ОСОБА_2 і вона мала право приватизувати земельну ділянку площею 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Порушень щодо технічної документації стосовно цієї земельної ділянки не було. Щодо позовної вимоги 2 вказав, що відповідач ОСОБА_4 мала право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та реалізувала дане право шляхом приватизації земельної ділянки площею 0,5700га за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка з земельною ділянкою, якою користується позивач ОСОБА_1 не межує, тому його права нею не порушувались. Щодо позовної вимоги про усунення перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою шляхом знесення огорожі завдовжки 35м вказав, що експертом було вивчено наявну документацію, за результатами експертизи встановлено відсутність накладень на межі земельної ділянки позивача, тому не встановлено перешкод у користуванні ним землею. Також відсутні підстави для скасування рішень Михайлівської сільської ради в частині затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок, і як наслідок, відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, судові витрати залишити за позивачем.

У судове засідання представник відповідача Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області не з`явився, заяв та клопотань не надсилав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

У судове засідання представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області не з`явився, заяв та клопотань не надсилав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16018529 від 21.09.2007, ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1 згідно договору купівлі продажу 2334 від 17.07.2007р., форма власності - приватна.

З копії Архівного витягу з рішення № 18-6/V сесії Бойківщинської сільської ради с. Бойківщина, Драбівського району, Черкаської області від 03.04.2009р. вбачається, що сесія сільської ради вирішила надати з земель запасу Бойківщинської сільської ради земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в оренду терміном на п`ять років громадянам:…, 2.12. ОСОБА_1 (так в документі) - 0,42га, в т.ч. 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 017 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_3 , у зв`язку з купівлею житлового будинку.

З копії схематичного плану присадибної ділянки АДРЕСА_1 вбачається, що він складений 21.12.2004р. На плані схематично зображено земельну ділянку з будівлями та спорудами та город. Схематичний план зображено чорним штрихпунктиром у вигляді правильної прямокутної форми, на зображенні проведено червону лінію та заштриховано червоним частину земельної ділянки під будівлями. Земельна площа присадибної ділянки: загальна земельна площа 1036,6, під будівлями всього 164,7 (178,40 закреслено), жилими 72,5 (73,0 закреслено), нежилими 92,5 (105,4 закреслено) під подвір`ям 872 (858,20 закреслено). Реєстрація поточних змін відбулась 02.07.2007р.

Згідно копії Акту встановлення межових знаків між особистими селянськими господарства гр. ОСОБА_1 та жительки с. Бойківщина ОСОБА_2 від 07.04.2010р., складеного в с. Бойківщина, комісія в складі Бойківщинського голови Нестеренка М.А., секретаря сільської ради Дрофич В.Л., депутата сільської ради Івченко Л.М., бригадира рільничої ланки СТОВ «Хлібодар» ОСОБА_6 (проводив обміри), в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 провели обмір присадибних ділянок та встановлення межових знаків. Вказано, що згідно запису в земельно-кадастровій книзі Бойківщинської сільської ради за № 116 у ОСОБА_1 перебуває у користуванні земельна ділянка розташована в АДРЕСА_3 , загальною площею 0,42га в т.ч. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,09га, рілля - 0,33 га. Згідно запису в земельно-кадастровій книзі Бойківщинської сільської ради за № 117 у ОСОБА_2 перебуває у користуванні земельна ділянка розташована в АДРЕСА_4 , загальною площею 0,70га в т.ч. для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,08га, рілля - 0,62 га. В результаті проведених обмірів за гр. ОСОБА_1 закріплена земельна ділянка розміром 0,42 га, за ОСОБА_2 закріплена земельна ділянка розміром 0,70га. Встановлено межові знаки. Наведено схеми земельних ділянок, з яких вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_3 має форму трапеції. Акт містить підписи членів комісії та ОСОБА_8 , вказано, що ОСОБА_7 від підпису відмовилась.

Згідно копії акту про обмір земельної ділянки від 07.10.2020р., комісія в складі спеціаліста-землевпорядника Михайлівської сільської ради Костяної С.Ф., депутата сільської ради ОСОБА_9 в присутності гр. ОСОБА_7 07.10.2020р. провели обмір земельної ділянки в АДРЕСА_1 . Вказано, що земельна ділянка надана ОСОБА_1 рішенням Бойківщинської сільської ради № 18-61/V від 03.04.2009р. загальною площею 0,42 га, земельна ділянка не приватизована. При проведенні обміру земельної ділянки ОСОБА_1 встановлено, що загальна площа становить 0,42 га так, як обліковується по земельно-кадастровій книзі Бойківщинської сільської ради. 24.06.2020р. звернувся з заявою до Михайлівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку 0,25га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель в АДРЕСА_1 . Рішенням сесії Михайлівської сільської ради від 16.09.2020р. № 21-24/VII надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку 0,25га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Наведено схему земельної ділянки, з якої вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 має форму трапеції. Акт містить підписи членів комісії та ОСОБА_7 .

Згідно копії витягу з рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 20-18/VII від 07.07.2020 вирішено затвердити ОСОБА_2 матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 та передано у приватну власність вказану земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0529.

Згідно копії витягу з рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 20-18/VII від 07.07.2020 вирішено затвердити ОСОБА_4 матеріали технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,5700 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 та передано у приватну власність вказану земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0530.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 217981294 від 28.07.2020р. право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0529, форма власності приватна, зареєстровано 23.07.2020р. за ОСОБА_2 , розмір частки 1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 218702589 від 01.08.2020р. право власності на земельну ділянку площею 0,57 га, кадастровий номер :01:001:0530, форма власності приватна, зареєстровано 30.07.2020р. за ОСОБА_10 , розмір частки 1.

Згідно копії свідоцтва № 51 про право приватної власності на житловий будинок від 02.02.1990р. виданого Драбівською районною радою, житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розташований в АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1132/21/350-353/23-23 від 08.03.2023, станом на 21.09.2007 розмір частини земельної ділянки АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 по подвір?ю має становити 35,50 метрів, а фасадна частина 29,20 метрів, площа подвір?я має становити 872 кв.м., а геометрична форма має бути наближена до такої що нагадує чотирикутник. Накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0529, власником якої є ОСОБА_2 на земельну ділянку позивача відсутнє та накладання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0530, власником якої є ОСОБА_10 на земельну ділянку позивача відсутнє.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_5 пояснив, що на додатку 1 до його висновку зображено земельну ділянку позивача відповідно до її фактичного використання, на додатку 2- відповідно до інвентаризаційної справи. У інвентаризаційній справі у фасадній частині були три проміри між точками 1, 2, 3, 4 і якщо дані проміри скласти буде 29,77м. Дані щодо фасадної частини інвентаризаційної справи повністю збігаються з даними фактичного використання. Вказав, що вивчав наявний у інвентаризаційній справі Акт встановлення меж. Зазначив, що будівлі прив`язані до земельної ділянки, розміри на абрисі, що наявний на стор. 10 (малюнок 3) висновку та стосуються домоволодіння по АДРЕСА_1 , використані правильні. Цього не можна сказати щодо домоволодіння по АДРЕСА_2 . Під час проведення огляду об`єктів відповідача, у технічному паспорті була відсутня сторінка щодо схематичного плану земельної ділянки та абрису. Відповідач показувала будівельний паспорт, у якому були проміри відстані від будівель до меж земельної ділянки (для прив`язки будівель до колишніх меж). Повідомив, що відновлення меж відбувається відповідно до якогось документу. На малюнку 2 видно, що частина ділянки це двір, частина город, малюнок не закінчений. Всі дані відповідають абрису. Вказав що для відновлення межі можна застосувати абрис та дані з будівельних паспортів відповідачів. Уточнив, що сарай відповідачів - це межа, яка має проходити на відстані 5 м. від будівлі, а фактично межа становить 80 см, тобто частина земельної ділянки забрана. Але у будівельному паспорті межа має становити 5,8 м. Наявні на малюнку 3 висновку будівлі стоять не один рік і немає потреби не довіряти відомостям.

Інших доказів стороною позивача не надано.

Таким чином, дослідженими доказами достовірно підтверджено факт належності позивачу будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 17.07.2007р. та факт надання йому у користування земельної ділянки загальною площею 0,42 га, в т.ч. 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 017 га для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою з 03.04.2009р. терміном на 5 років. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 , перебуває у користуванні позивача.

Відповідачу ОСОБА_2 належить будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:001:0529.

Відповідачу ОСОБА_3 належить земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,57 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0530.

Земельні ділянки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 є суміжними.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно частини 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Відповідно до ч. 1,3,6 ст. 106 ЗК України спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду. Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок.

Відповідно до положень ч. 1,2 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Згідно ч. 1,2 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із частиною 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, позивач, звертаючись до суду за захистом порушеного права, зобов`язаний надати докази на підтвердження наявності у нього такого права.

Позивач стверджує, що ділянка по АДРЕСА_1 має форму правильного прямокутника та площу 0,7 га, шириною 29м та довжиною 254м, з яких 0,42 га використовує позивач, а інші 0,32га використовують відповідачі 1 та 2. При цьому з схематичного плану вбачається, що станом на 21.12.2004р. присадибна земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 має ширину 29,20 та довжину 35,50, реєстрація поточних змін відбулась 02.07.2007р., тобто до набуття позивачем права власності на будинок 17.07.2007р. та до надання йому у 2009р. у користування даної земельної ділянки. Доказів виділення земельної ділянки площею 0,7га по АДРЕСА_3 та її поділу на ділянки площею 0,42га та 0,32га, як і їх користувачів матеріали справи не містять.

Позивач не надає жодного доказу, що достовірно та безсумнівно підтверджує надання йому у користування земельної ділянки певної форми та розміру, адже у архівному витягу з рішення № 18-6/V сесії Бойківщинської сільської ради с. Бойківщина, Драбівського району, Черкаської області від 03.04.2009р. закріплено виключно площу земельної ділянки, що передається в користування (оренду) ОСОБА_1 - 0,42га, в т.ч. 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,17 га для ведення особистого селянського господарства.

Позивач стверджує, що відповідачі 1 у 2010 році протиправно зайняла частину його земельної ділянки шляхом самовільного переносу межі на його земельну ділянку від червоної лінії до протилежної від неї сторони, зменшивши її на 23 м та збудувавши по ній паркан з металевих та шиферних конструкцій довжиною 35м, при цьому не вказує, де саме було перенесено межу та яка частина з наданих у користування земельних ділянок - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та/або для ведення особистого селянського господарства, на його думку, була зменшена та на яку площу. При цьому з наданих позивачем копій актів встановлення межових знаків від 07.04.2010р. та обміру земельної ділянки від 07.10.2020р. не вбачається зменшення розміру земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 , розмір якої (0,42га) було підтверджено під час складання обох актів. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається що позивач, вважаючи порушеним своє право користування земельною ділянкою шляхом встановлення відповідачами паркану у 2010р. звертався до відповідача 1 або відповідача 2 з вимогою про усунення таких порушень або до належних державних органів чи суду з метою вирішення даного питання у досудовому чи судовому порядку з моменту такого виявлення та до моменту звернення до суду з даним позовом. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Також вказаним вище висновком експерта Черкаського відділення КНДІСЕ № 1132/21/350-353/23-23 від 08.03.2023 не підтверджено накладення земельних ділянок, що належать відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку позивача.

Суд враховує, що сторона позивача, не погоджуючись з Висновком експерта № 1132/21/350-353/23-23 від 08.03.2023р., заявляла клопотання про проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи. Однак суд звертає увагу, що сторона позивача на розгляд експерта хотіла поставити питання, які не було заявлено під час розгляду питання про призначення первинної судової земельно-технічної експертизи та які не були предметом дослідження експерта, наслідком якого став вказаний висновок, фактично бажаючи призначити нову експертизу, що не передбачено даною стадією розгляду справи, що й стало підставою для відмови у вказаному клопотанні.

Таким чином факт самовільної зміни відповідачами 1 та 2 межі земельних ділянок жодним чином не підтверджено.

Сторона позивача, бажаючи скасування рішення про передачу земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0529 та :01:001:0530 у власність відповідачів 1 та 2 належним чином дану позовну вимогу не обґрунтовує, посилається на те, що погодження меж земельних ділянок під час виготовлення технічної документації з землеустрою щодо земельних ділянок відповідачів відбувалось без участі позивача або його представника.

У пункті 3.12. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року № 376 (чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Аналіз вказаних норм свідчить, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, що відповідає висновкам, викладеним у Постанові Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року по справі № 580/168/16-ц (провадження № 61-19526сво18).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування рішення Михайлівської слільської ради Драбівського району Черкаської області № 20-18/VII від 07.07.2020р. щодо затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 з кадастровими номерами :01:001:0529 та :01:001:0530, що належать відповідачам 1 та 2, а тому у цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Вимоги про зобов`язання третьої особи скасувати державну реєстрацію вказаних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0529 та :01:001:0530 жодним чином не обґрунтовані. Такі вимоги стосуються Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області в особі відділу у Драбівському районі, яка не є юридичною особою, а отже не може бути належним учасником справи. Незважаючи на заміну у підготовчому судовому засіданні третьої особи на належну, позивач не змінив у цій частині позовні вимоги та не залучив належну особу у якості співвідповідача, а чинним законодавством не передбачено можливість звернення з позовними вимогами до третьої особи. Окрім того, позовні вимоги про зобов`язання скасування державної реєстрації земельної ділянки є похідними від вимог про визнання недійсним та скасування вказаного рішення Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, у задоволенні яких відмовлено, тому такі вимоги до задоволення не підлягають.

Також позивач не довів наявність перешкод у користуванні його земельною ділянкою, оскільки відсутні відомості про порушення межі між земельними ділянками за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , встановленої станом на 21.09.2007р., оскільки не доведено як наявність встановленої межі станом на вказану дату, так і порушення відповідачами 1 та 2 меж між вказаними домоволодіннями взагалі, тому у задоволенні вказаної вимоги слід також відмовити.

Вр аховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимим доказами наявність підстав, на які він посилався, звертаючись до суду з позовними вимогами, а тому його позов до задоволення не підлягає у повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 77-78, 81, 89, 141, 285-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О. Левченко

Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2023року.