Провадження № 2/522/180/23
УХВАЛА

29 травня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Косіциної В.В.,

за участі секретаря Левченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Тинкул О.В. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Тинкул О.В. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 07 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини залишено без руху.

17 вересня 2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання на виконання ухвали суду.

21 вересня 2021 року ухвалою відкрито провадження у справі, встановлений загальний порядок розгляду справи та призначено проведення підготовчого судового засідання.

07 грудня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мамась М.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

10 січня 2022 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Мамась М.О. подано заяву про виклик свідків.

27 січня 2022 року згідно протоколу судового засідання суд ухвалив закрив підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

В той же день, 27 січня 2022 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про виклик свідків та уточнений позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, ОСОБА_1 надала медичну документацію про її захворювання та необхідність хірургічного втручання та подальшої реабілітації.

24 лютого 2022 року в судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

19 квітня 2022 року в судове засідання сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. В зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, неявка учасників визнана поважною та наступне судове засідання призначено на 14.06.2022 року.

14 червня 2022 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мамась М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

14 червня 2022 року клопотання представника відповідача задоволено та відкладено судове засідання на 11 серпня 2022 року, яке не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному.

29 вересня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, судове засідання відкладено на 09 листопада 2022 року.

09 листопада 2022 року судове засідання не відбулось, через перебування головуючої судді на лікарняному та відкладено на 12 січня 2023 року.

В судове засідання 12 січня 2023 року сторони не з`явились, та наступне судове засідання призначено на 28.02.2023 року.

28 лютого 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мамась М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

28 лютого 2023 року судове засідання через неявку учасників відкладено на 18 квітня 2023 року.

18 квітня 2023 року представник відповідача адвокат Мамась М.О. засобами електронного зв`язку надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якій просить здійснити розгляд справи за відсутності сторони відповідача з врахуванням правової позиції та поданих доказів та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання 18 квітня 2023 року сторони не з`явились. Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем чи його представником не подавалось.

18 квітня 2023 року ухвалою суду визнано явку ОСОБА_1 для надання особистих пояснень (ч.2 п.5 ст. 223 обов`язковою у судове засідання 29 травня 2023 року 11 год. 00 хв.

24 травня 2023 року на електронну адресу суду надійшла від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мамась М.О. про проведення судового засідання за відсутності сторони відповідача.

В судове засідання 29 травня 2023 року сторони не з`явились.

Так, в судове засідання 29 травня 2023 року позивач не з?явився, що є черговою повторною неявкою позивача в судові засідання 19.04.2022 року, 14.06.2022 року, 11.08.2022 року, 29.09.2022 року, 09.11.2022 року, 12.01.2023 року, 28.02.2023 року, 18.04.2023 року та 29.05.2023 року, про час, дату і місце яких позивач повідомлялась належним чином.

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 12.01.2023 року, 28.02.2023 року, 18.04.2023 року та 29.05.2023 року за зазначеною позивачем електронною адресою та номером мобільного телефону, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача та/чи/або її представника. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач (представник позивача) з 11.08.2022 року не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Крім того, судом наголошувалось позивачу на можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак а ні позивач, а ні його представник не скористались таким правом.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з серпня 2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом повідомлення засобами електронного та мобільного зв`язку. Проте, в судові засідання сам позивач жодного разу не з`являлась.

Отже, причин, у разі четвертої безпідставної неявки позивача для відкладення розгляду справи не були, доказів, які можуть бути визнані поважними суду не надано, тобто підстав для особистого неприбуття позивача в судове засідання не було.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 12.01.2023 року, 28.02.2023 року, 18.04.2023 року та 29.05.2023 року.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у систематичному не з`являнні в судові засідання з серпня 2022 року, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач втратив інтерес до вирішення даного спору у справі № 522/15390/21 та вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Тинкул О.В. про визначення додаткового строку на прийняття спадщини залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Косіцина В.В.