Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"01" червня 2023 р. смт Тиврів 145/910/21

2/145/231/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Маркевич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив :

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 .

Батьком дитини згідно записів в свідоцтві є ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_5 (змінила прізвище на « ОСОБА_6 », а згодом і на « ОСОБА_7 »).

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 по справі №145/1082/15-ц в твердому розмірі в сумі 1 000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Починаючи з 28 серпня 2018 року, виконавець повинен стягувати з боржника аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, передбачений Сімейним кодексом України.

Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року становить 2 218 грн, 1 липня 2020 року - 2 318 грн .

З зазначеного слідує, що з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року з боржника підлягали стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в сумі 1 109 грн., з 1 липня 2021 року по 30 вересня 2020 року - 1159 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів станом на 01.05.2021 у нього утворилась заборгованість в сумі 72 393,83 грн.

Враховуючи те, що відповідач прострочив сплату аліментів, одержувач аліментів мав право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 17 266,80 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 по справі №145/1082/15-ц, в розмірі 17 266 грн. 80 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, просять справу розглянути у їх відсутності, заяву задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, в порядку визначеному ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3).

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.09.2015 у справі №145/1082/15-ц (а.с.7) у сумі 1 000 гривень щомісячно до повноліття дитини.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», яким ч.2 ст.182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилання захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, відповідно до якого виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Починаючи з 28 серпня 2018 року, виконавець повинен стягувати з боржника аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому, ніж мінімальний гарантований розмір, передбачений Сімейним кодексом України.

Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року становить 2 218 грн., 1 липня 2020 року - 2 318 грн. (ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»).

Враховуючи викладене, з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року з боржника підлягали стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі, не меншому ніж 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в сумі 1 109 грн. З 1 липня 2021 року по 30 вересня 2020 року розмір аліментів мав становити 1159 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати аліментів станом на 01.05.2021 у нього утворилась заборгованість в сумі 72 393,83 грн., що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 55283703 (а.с. 5).

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, так як він був повідомлений про обов`язок утримувати дитину. Про наявність заборгованості неодноразово був повідомлений письмово державними виконавцями Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року № 572/1762/15-ц правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

р = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) +...(Аn х 1% х Qn), де:

р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів(обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Враховуючи, що відповідач прострочив сплату аліментів, одержувач аліментів мав право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 17 266,80 грн., з них:

за травень 2020 року в сумі 4 047,85 грн. = 1 109 грн. * 1% * 365 (кількість днів 01.06.2020 - (перший день прострочення) по 31.05.2021;

за червень 2020 року в сумі 3 715,15 грн. = 1 109 грн. * 1% * 335 (кількість днів 01.07.2020 - (перший день прострочення) по 31.05.2021);

за липень 2020 року в сумі 3 523,36 грн. = 1 159 грн. * 1% * 304 (кількість днів 0.1.08.2020 - (перший день прострочення) по 31.05.2021);

за серпень 2020 року в сумі 3 164,07 грн. = 1 159 грн. * 1% * 273 (кількість днів 01.09.2020 - (перший день прострочення) по 31.05.2021);

за вересень 2020 року в сумі 2 813,37 грн. = 1 159 грн. * 1% * 243 (кількість днів і 01.10.2020 - перший день прострочення) по 31.05.2021).

На підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.141, 180, 195, 196 СК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2015 року по справі №145/1082/15-ц, в розмірі 17 266 (сімнадцять тисяч двісті шістдесят шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 01 червня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя І.О.Ратушняк