Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/949/23
Провадження №: 2/332/579/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2023 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Прядка Дениса Володимировича звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач проживає в будинку АДРЕСА_1 . Дана квартира є комунальною власністю, ордер на яку видавався на покійну матір позивачки. Після смерті матері, ОСОБА_1 змінила особистий рахунок на себе, що підтверджується випискою з особистого рахунку.. За зазначеною адресою крім позивачки, зареєстрований ОСОБА_2 , який є сином позивачки. Відповідач фактично не проживає в квартирі з 2010 року, участі в утриманні квартири не приймає, його особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Реєстрація відповідача створює для позивачки, як головного квартиронаймача, певні труднощі, пов`язані з реалізацією її прав. У зв`язку із тим, що відповідач за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим, тому на нього також нараховуються платежі за комунальні послуги, чим об`єктивно порушуються права позивачки, оскільки вона самостійно утримує квартиру. Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням .
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2023 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.28).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, суду пояснила , що особистих речей відповідача в квартирі немає, він близько п`яти-шести років тому виїхав за межі України, у нього створилася своя сім`я, а саме дружина та діти. ОСОБА_2 добровільно пішов з квартири, та повертатись не має бажання .
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Прядко Д.В.в судовому засіданні позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом надіслання судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила , що проживає за вказаною адресою з моменту свого народження, знає і позивача ,і відповідача по справі, вдповідач- це її брат , позивач - це її мама. Зазначила , що відповідач виїхав з квартири за кордон, забравши свої речі і вже більше п`яти років не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив. За кордоном у відповідача створилася сім`я та намірів повертатися до житла немає. Також зазначила, що у даній трьохкімнатній квартирі проживає вона з дітьми та її мати ОСОБА_1 . Позивач сплачує комунальні послуги.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні , суду пояснила, що близько п`яти років сусід ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Взагалі за цією адресою відповідача не бачить, а де саме він наразі проживає їй невідомо. Повідомила, що наразі у квартирі фактично проживають ОСОБА_1 та сестра відповідача із дітьми. Також підтвердила, що відповідач по справі виїхав за кордон на заробітки. Оскільки є сусідкою позивачки та часто заходить до неї у гості, особистих речей відповідача не бачила. Про якісь спори з приводу квартири їй не відомо .
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду , свідків , вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у комунальній квартирі на підставі ордеру №696 Виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів від 18.02.1986 року, який було видано на покійну матір позивачки ОСОБА_5 (а.с.23).Дана квартира є комунальною власністю. Після смерті матері, ОСОБА_1 змінила особистий рахунок на себе, що підтверджується випискою з особистого рахунку(а.с. 22).
Крім позивача в даній квартирі зареєстрований та не проживає і її син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.02.2023 року (а.с. 14). Факт родинних відносин сторін підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 (а.с. 13).
Відповідач не проживає в квартирі більше п`яти років, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утримані квартири, особистих речей в квартирі не має та взагалі проживати з позивачем, відповідач не бажає, перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач, відповідачу не чинила, що підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні.
Реєстрація відповідача створює для позивачки певні труднощі, пов`язані з реалізацією її прав. У зв`язку із тим, що відповідач за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим, а отже і на нього також нараховуються платежі за комунальні послуги, чим об`єктивно порушуються права позивачки, оскільки вона самостійно утримує квартиру.
Відповідно до ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове прииміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 01.06.2023 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік