ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7619/23 Справа № 206/2732/22 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І.П. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Максюти Ж.І.,Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ШостаДніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про скасування рішення про державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ШостаДніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про скасування рішення про державну реєстрацію.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір.

Додатковим рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму витрат, понесених у зв`язку із наданням правничої допомоги, у розмірі 3500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та у стягненні витрат на правничу допомогу відмовити.

24 серпня 2023 року ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначаючи про законність та обґрунтованість додаткового рішення суду, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора, ШостаДніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, про скасування рішення про державну реєстрацію, задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір.

22 травня 2023 року позивачка звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки її позовні вимоги були задоволені, а питання відносно витрат на правову допомогу не вирішене.

Вирішуючи заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з наявності для цього правових підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (пункт 53 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Судом першої інстанції було встановлено, що до заяви про ухвалення додатково рішення було подано докази оплати витрат на професійну правничу допомогу: 1) копію договору №29 про надання правничої допомоги від 05 вересня 2022 року; 2) акт виконаних робіт від 17 травня 2023 року; 3) довідки про оплату гонорару від 10 вересня 2022 року на суму 1500 грн та від 16 січня 2023 року на суму 2500 грн.

Враховуючи вищевикладене у сукупності та дискреційні повноваження, надані суду положеннями частини 8 статті 141 ЦПК, суд, надавши оцінку дотриманню критеріїв формування розміру гонорару адвоката, дійшов правомірного висновку, що у цій справі наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що поставивши питання про скасування додаткового рішення відповідач фактично не зазначив жодних правових підстав.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 грудня 2023 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Ж.І. Максюта

О.В.Халаджи