Єдиний унікальний номер №333/3478/23
Номер провадження №2/333/2109/23
21 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 та стягнення аліментів.
Заява мотивована наступним.
23.06.2022 року до відділу служби надійшло телефонне повідомлення від керівника транзитного містечка для ТПО ОСОБА_5 про вчинення насильства з боку матері ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_1 . В родині є ще одна дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Того ж дня було здійснено вихід за адресою проживання родини. Встановлено, що мати ОСОБА_6 жорстоко поводиться зі своєю донькою, шурхає її, кричить на неї. На час виходу діти були брудні, вдягнені не за сезоном, та не за віком, голодні. Сусіди повідомили, що напередодні дівчинка страшенно кричала, оскільки мати мила її окропом. Також люди зазначили, що мати не приділяє належної уваги дітям, вони самі по собі, часто бувають брудні та вдягнені не за сезоном. Діти не соціалізовані, не вміють контактувати з іншими дітьми. Сама ОСОБА_7 агресивно ставиться до інших дітей та мешканців містечка. Люди відмітили особливу жорстокість з боку матері до доньки ОСОБА_8 (дівчинка має інвалідність та перебуває на обліку у психіатра)
Під час візиту до спеціалістів відділу звернувся малолітній ОСОБА_9 та попросив поїсти, оскільки дуже голодний. Сусіди покормили дітей та зазначили, їло така ситуація відбувається часто. Також стало відомо, що мати дає ОСОБА_8 снодійне, не за призначенням лікаря, дози вживання порушує. Під час бесіди мати підтвердила цю інформацію.
Беручи до уваги всі з`ясовані обставини та той факт, що мати не вперше жорстоко поводиться з дитиною (в мережі інтернет є відеоролик, який це підтверджує), спеціалістами відділу було викликано поліцію. За наслідками співробітниками поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП та за Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 23.06.2022р., у матері було вилучено обох дітей та влаштовано до КЗ «ОКЗНПД» ЗОР.
У судове засіданні представник позивача не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву, у якій просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, також, просила справу слухати за її відсутності.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 18.01.2016 року (а.с. 4).
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 17.07.2018 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .
З акту обстеження умов проживання від 23.06.2022 р., вбачається, що проведено обстеження умов проживання: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати жорстоко поводиться з дитиною, не забезпечує належного догляду. Встановлено також, що мати дає дитині ліки, які не було назначено лікарем (а.с.12).
Згідно висновку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 19.02/01-32-363 від 31.05.2023 року про доцільність відібрання малолітніх дітей у матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 , без позбавлення їх батьківських прав, служба (управління) у справах дітей ЗМР вважає доцільним відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що у справах стосовно дітей у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, виходячи із об`єктивних обставин спору, а потім осіб, які висувають відповідні вимоги.
Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами першою, другою та четвертою ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Наведені обставини в їх сукупності свідчать про те, що залишення малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відповідачів є небезпечним для їхніх життя, здоров`я і морального виховання.
За змістом ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
На підставі наведеного та враховуючи, що відповідач не змінює своє ставлення до дітей, позовна вимога щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
Також, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність інших утриманців у відповідачів (відповідно до ст.182 СК України),суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 на користь установ або осіб, на утриманні яких будуть перебувати діти, щомісячно аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04.05.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 170, 180-183 СК України, ст.ст.13, 89, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Цивільний позов Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Відібрати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.
Відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 без позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь будь- якої особи, яка буде здійснювати опіку/піклування, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі не менше, ніж 50% прожиткового кожну дитину для дитини відповідного віку і до досягнення їх повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь будь-якої особи, яка буде здійснювати опіку/піклування, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі не менше, ніж 50% прожиткового для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 29.03.2023 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 та з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з кожного, на користь держави - 2684 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Комунарським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Ю.Р.Піх