Єдиний унікальний номер: 378/289/23
Провадження № 2/378/109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , з посиланням на те, що між ТОВ «ФК«ЦФР» та відповідачкою 26.07.2022 укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого кредитодавець надав кошти відповідачу у розмірі 136500,00 грн. строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (щомісячні в розмірі 2,49% від суми кредиту). Відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 та витягу з Реєстру прав вимоги до вказаного договору позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором від 26.07.2022.

Відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.04.2023 має залишок заборгованості 163014,56 грн., з яких 136500,00 грн. по основному боргу, 2,37 грн. по процентам, 26512,19 грн. по щомісячним процентам.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь AT «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 26.07.2022 в сумі 163014,56 грн. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2684 грн.

Ухвалою суду від 04.05.2023 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 72).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 77), в позовній заяві просить розглянути справу у відсутність представника позивача (а. с. 6).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 76), відзив на позовну заяву не надала, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а. с. 78).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до такого.

Судом встановлено, що 01.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" (первісним кредитором» та Акціонерним товариством "Таскомбанк" (новим кредитором) був укладений договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 (а. с. 15-22), згідно п. 2.1 якого Первісний кредитор (ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень") передає (відступає) новому кредитору (АТ "Таскомбанк") свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а. с. 15 - 16).

26 липня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (а. с. 8-12). Відповідно до п. 1.2 вказаного договору та п. 4. п. 5 паспорту кредиту (а. с. 13 14) кредит позичальнику надано на наступних умовах: сума кредиту 136500 гривень; строк користування - 60 місяці; річні проценти 0,01 відсотків; щомісячні проценти 2.49 відсотки.

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів в сумі 130000 гривень підтверджується платіжною інструкцією банку за № від 26.07.2022 (а. с. 30).

Позивачем на підтвердження своїх вимог до позову додано копію Додатку 2 до Договору відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 повідомлення про відступлення прав вимоги, що підписане представниками Первісного кредитора та Нового кредитора. У вказаному повідомленні не зазначено, кому воно адресоване та в ньому не зазначено реквізити кредитного договору (№ та його дата), права вимоги за яким були відступлені новому кредитору (а. с. 24).

На підтвердження передачі прав вимоги за вищевказаним кредитним договором позивачем додано витяг з реєстру прав вимоги до вищевказаного договору відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 за 27.07.2022 (а. с. 29).

Відповідно до розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору станом на 07.04.2023 (а. с. 31), заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 163014,56 грн., з яких 136500,00 грн. заборгованість по основному боргу, 2,37 грн. - по процентам, 26512,19 грн. - по щомісячним процентам. На підтвердження надання відповідачці кредиту та наявності заборгованості за кредитним договором позивачем надано виписку по особовому рахунку відповідачки (а. с. 32 - 45).

Відповідачка відзиву до суду із запереченнями щодо правильності поданого розрахунку суду не подавала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним

чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення наведених норм свідчить, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Тобто відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 909/1411/13, від 13.10.2021 у справі № 910/11177/20).

Законодавцем передбачено можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво). Оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам".

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 16.10.2018 у справі №914/2567/17, від 04.12.2018 у справі №31/160(29/170(6/77-5/100), від 04.06.2020 у справі №910/1755/19.

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Виходячи із загальних правил та положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав та умови їх переходу визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виконання зобов`язання в обсязі, що існував на момент підписання договору цесії (відступлення права вимоги).

Як зазначено вище, 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК«ЦФР» та АТ "Таскомбанк" укладено договір відступлення прав вимоги № 01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК«ЦФР» в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, передало АТ "Таскомбанк" права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п. 2.1. договору).

Позивач АТ "Таскомбанк" не довело того, що має право на звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.07.2022, який укладений після відступлення ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" права вимоги за кредитними договорами на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк".

Фактично ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та АТ "Таскомбанк" на час укладення договору відступлення права вимоги від 01 вересня 2021 року (а. с. 15-22) не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, однак АТ "Таскомбанк" не набуло прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на це, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 509, 510, 512, 514, 526, 527, 631 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263 265, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 31 травня 2023 року.

Суддя Н. М. Марущак