Справа № 460/3286/18
Провадження №2/944/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Фостаковської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , треті особи Відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсними рішень та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа Відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області про визнання недійсними рішень та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,07 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , земельна ділянка межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, проект землеустрою був виготовлений ТОВ «Терафлекс» і такий був затверджений Івано-Франківською селищною радою рішенням №67 від 22.09.2006 року. Було встановлено межові знаки і на межі між земельними ділянками позивача та відповідача, ОСОБА_1 розмістив будівельні блоки. Як з?ясувалось, пізніше відповідач приватизував земельну ділянку та загорожу встановив, захопивши частину приватизованої земельної ділянки позивача разом з будівельними блоками. Проекти землеустрою виготовлялись ТОВ «Терафлекс» як позивачу так і відповідачу, але виготовлено так, що земельна ділянка відповідача по АДРЕСА_2 накладається на земельну ділянку позивача по АДРЕСА_1 .

Листом від 29.11.2017 року Відділом Держгеокадастру було повідомлено, що земельна ділянка площею 0,1255 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд на території АДРЕСА_1 зареєстрована за гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер :07:001:0573. Ділянка зареєстрована в національній кадастровій системі України 19.04.2016 року.

Зазначає, про те, що межі земельних ділянок в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 в натурі не відповідають розробленому плану забудови, зміщено координати земельних ділянок, наявна невідповідність площі та розмірів земельних ділянок в натурі по плану забудови, підтверджено Відділом Держгеокадастру у Яворівському районі. Межі, при приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 позивач не погоджував і акт узгодження меж із суміжними землекористувачам у представленій копії проекту землеустрою відповідача ОСОБА_2 відсутній. В проекті землеустрою знаходиться акт передачі межових знаків на зберігання, в якому зазначено прізвище та стоїть підпис, який позивачу не належить.

Вважає, що йому створено перешкоди у користуванні приватизованою земельною ділянкою, оскільки її частина захоплена суміжним власником ОСОБА_2 . Як вбачається із наданих документів приватизовано відповідачем земельну ділянку площею 0,1255 га, а у користуванні на законних підставах була земельна ділянка площею 0,07 га.

Просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою в АДРЕСА_1 кадастровий номер :07:001:0290, а саме визнати недійсними: рішення №805 від 03.10.2014 року, видане Івано-Франківською селищною радою, про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,1255 га; рішення №212 від 10.06.2016 року, видане Івано-Франківською сільською радою, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573 в АДРЕСА_1 та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку в Державному земельному кадастрі України, яка проведена 19.04.2016 року.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 20.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

15.01.2019 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Горонного О.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає наступне: ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573 в АДРЕСА_1 . Твердження позивача про те, що внаслідок виготовлення технічної документації ТОВ «Терафлекс» відбулося накладення на земельну ділянку позивача вважає помилковими, межі земельної ділянки позивача залишаються незмінними з часу надання йому земельної ділянки та виготовлення Державного акту.

Відповідь Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області на запит позивача, зазначено, що «розробником технічної документації із землеустрою (ТОВ «Террафлекс») були допущені помилки в електронному документі, а саме не правильне місце розташування земельної ділянки», не містить інформації про місце розташування якої саме земельної ділянки є неправильним. тим більше відсутнє будь-яке підтвердження того, що саме земельна ділянка ОСОБА_2 накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 .

В наступній відповіді Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області чітко зазначено, що «Дана земельна ділянка гр. ОСОБА_1 має неправильне місце розташування, тобто в електронному документі, який виготовляло ТзОВ «Террафлекс» існують помилки». З наведеної відповіді також не вбачається, що місце розташування земельної ділянки ОСОБА_2 є неправильним, і така накладається на землю позивача.

Зазначає, що жодних доказів які б підтверджували факт накладення чи неправильного місця розташування земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку позивача, останнім не представлено.

Також слід відзначити, що згідно п. «г» ч.2 ст.50 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції Закону №5395-VI від 02.10.2012 року), у разі формування земельної ділянки технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель також, крім іншого, включає: акт приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Тобто після жовтня 2012 року документом на підставі якого відображається факт погодження меж співвласниками (співкористувачами) земельних ділянок є саме Акт приймання - передачі межових знаків на зберігання, в змісті якого зазначено відповіді умови.

Таким чином, твердження позивача, що ним не підписувалося жодного документа щодо погодження меж земельної ділянки відповідача, не порушує права ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки у власність. Просить суд врахувати відзив на позовну заяву та відмовити у задоволенні позову.

Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №348 від 01.03.2019 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноваження першого періоду призначення на посаді судді Швед Н.П. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Карпин І.М.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 01.03.2019, прийнято до свого провадження у справі та призначено у даній справі підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 24.04.2019 залучено до участі в даній цивільній справі Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (7901 м.Львів, пр.Чорновола, 4, ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

17.07.2019 до суду надійшла позовна заява в порядку ст.49 ЦПК України, відповідно до якої, зазначає що на даний час ОСОБА_2 вже під час знаходження справи в суді встановив капітальну металеву огорожу між земельними ділянками, якої не було на час звернення до суду та якою загороджує частину земельної ділянки та будівельні блоки позивача.

Окрім первісних вимог, просить суд визнати незаконними та скасувати: рішення від 20.10.2016 року з індексним номером 3196443 (з державну реєстрацію прав та їх обтяжень /з відкриттям розділу/, прийняте державним реєстратором «Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Рорат Денисом Євгеновичем, згідно якого зареєстровано право власності за ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_1 / на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0,1255 га кадастровий номер :07:001:0573; запис №17003953 від 18.10.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_2 , на вище зазначену земельну ділянку.

Зобов`язати ОСОБА_2 демонувати за власні кошти встановлену ним капітальну метелеву огорожу в квітні 2019 році між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 по всій довжині.

Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

22.08.2019 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Горонного О.О. надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст.49 ЦПК України, зазначає що жодними належними та допустимими доказали підстав заявленого позову, зокрема факту накладення земельної ділянки ОСОБА_2 на ділянку позивача, порушення прав позивача через нібито не правильність виготовлення проектної документації ОСОБА_2 , а також що внаслідок оформлення ним права власності земельну ділянку площею 0,1255 га, відбулася фактична зміна площі земельної ділянки позивача. Просить суд врахувати відзив на позовну заяву в порядку ст.49 ЦПК Ураїни та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22.01.2020 призначено земельно-технічну експертизу, провадження у даній справі було зупинено.

08.10.2020 ухвалою Яворівського районного суду Львівської області відновлено провадження у справі.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 31.03.2021 призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, провадження у даній справі було зупинено.

Згідно розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області №509 від 01.11.2021 про призначення проведення повторного авторозподілу судової справи у зв`язку із закінченням повноважень судді Карпин І.М. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021, справа передана для розгляду судді Білецькій М.О.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 04.11.2021 матеріали цивільної справи прийняті до розгляду та призначено у даній справі судове засідання.

Дана справа перебувала в провадженні судді Білецької М.О.

У зв`язку із настанням обставин, які унеможливлюють здійснення повноважень суддею Яворівського районного суду Львівської області Білецькою М.О., а саме довготривалою непрацездатністю у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідно до розпорядження керівника апарату №156 від 22.12.2022 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» справу було повторно розподілено між суддями, справа передана для розгляду судді Матвіїву І.М.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 05.01.2023 матеріали цивільної справи прийняті до розгляду та призначено у даній справі підготовче судове засідання.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05.09.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач представник Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Зозуля А.В. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони відповідача, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Треті особи Відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.11.2023, є дата складення повного судового рішення 04.12.2023.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №647065 виданого 16 жовтня 2009 року управлінням Держкомзему в Яворівському районі Львівської області власником земельної ділянки площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення №67 від 22 вересня 2006 року Івано-Франківської селищної ради передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0700 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення №805 від 03 жовтня 2014 року Івано-Франківської селищної ради надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1255 га за адресою: АДРЕСА_1 у власність.

Відповідно до рішення №212 від 10 червня 2016 року Івано-Франківської селищної ради затверджено проект землеустрою та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,1255 га за адресою: АДРЕСА_1 у власність.

Згідно відповіді Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області №31-13-0.36-638/120-17 від 08.09.2017 на запит позивача, зазначено: розробником технічної документації із землеустрою (ТОВ «Террафлекс») були допущені помилки в електронному документі, а саме не правильне місце розташування земельної ділянки.

Згідно відповіді Відділу Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області №29-13-0.36-1123/120-17 від 29.11.2017 на запит позивача, зазначено: згідно даних НКС України розробником технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером :07:001:0290 гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд на території АДРЕСА_1 , являється ТзОВ «Террафлекс». Дана земельна ділянка Гр. ОСОБА_1 має не правильне місце розташування, тобто в електронному документі, який виготовляло ТзОВ «Террафлекс» існують помилки.

Згідно даних в НКС України земельна ділянка площею 0,1255 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території АДРЕСА_1 зареєстрована за Гр. ОСОБА_2 . Кадастровий номер :07:001:0573. Ділянка зареєстрована в національній кадастровій системі України 19.04.2016 року згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та електронного документу (XML), підписаного електронним підписом та виготовленого ТзОВ «Террафлекс».

У 2015 році ТзОВ «Террафлекс» на замовлення позивача та відповідача було виготовлено технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ФОП ОСОБА_4 від 21.01.2019 на запит відповідача, зазначено, що було проведено топографічне знімання зельної ділянки (кадастровий номер :07.001:0573), яка належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки (кадастровий номер 3885530:07:001:0290), яка належить ОСОБА_1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Факту накладення чи порушення меж земельної ділянки (кадастровий номер :07001:0573) та земельної ділянки (кадастровий номер :07:001:0290) не встановлено.

Судом встановлено, що відповідно із Витягу про реєстрацію права власності нерухоме №169064997 від 03.06.2019 року, власником житлового за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1255 га є ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першоюстатті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав про порушення своїх прав, як землекористувача, захопленням відповідачем частини його земельної ділянки. Вказуючи про порушення своїх прав, позивач зазначив, що при приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 було порушені межі їхніх земельних ділянок, що призвело до того, що відповідач вчинив захват земельної ділянки шляхом встановлення огорожі зі зміщенням на частину земельної ділянки позивача, на яку він отримав право власності.

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставіКонституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проекту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою, чи погодження проекту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування з проханням затвердити погоджений проект землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі (постанова Верховного Суду від 01 липня 2022 року у справі № 700/309/20, провадження № 61-11769св21).

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Ч.3 вказаної статті передбачені способи захисту прав: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) відшкодування заподіяних збитків, та застосування інших, передбачених законом.

Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка відповідно до статті 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Пунктами 4.1-4.4 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (далі - Інструкція), відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У разі коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема зі встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Статтею 91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

За статтею 116 ЗК України, право на земельну ділянку набувається за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 статті 125 ЗК України, приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, таке є правом суміжного землекористувача, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Передача у власність земельної ділянки проводиться за рішенням селищної ради на підставі затвердженої технічної документації, до складу якої входить, зокрема, погодження меж земельної ділянки. Орган місцевого самоврядування у відповідності з частиною третьою статті 158 ЗК України за заявою заінтересованої особи вправі вирішити такий спір та, при наявності для цього підстав, надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки без згоди суміжного землекористувача, що дасть можливість ліцензійній організації завершити розробку відповідної технічної документації.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18 травня 2010 року , встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (пункт 2.1 Інструкції). Виконавцем вказаних робіт пунктом 1.3 Інструкції визначено юридичну особу, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником.

Згідно до ч.1 ст.60 ЦПК Україна кожна сторона зобов язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.3 визначає, що доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір .

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою суду від 22.01.2020 року у справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлено питання (саме у такому формульовані): 1. Чи фактична площа, конфігурація та розташування земельної ділянки площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , відповідають площі, конфігурації та розташування цієї ж земельної ділянки наданої у власність згідно із затвердженою проектною документацією рішенням №212 від 10.06.2016 Івано-Франківської селищної ради, генеральному плану смт. вано-Франкове Яворівського району Львівської області та кварталу забудови вулиці Зеленої? Якщо ні, то вказати площу, конфігурацію та розташування вказаної земельної ділянки на даний час у порівнянні із площею, конфігурацією та розташуванням земельної ділянки на час виникнення права власності? 2. Чи фактична площа, конфігурація та розташування земельної ділянки площею 0,07 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , відповідають площі, конфігурації та розташуванню земельної ділянки згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку від 16.10.2009, серії ЯЖ №9647065 виданого ОСОБА_1 якщо ні, то вказати площу, конфігурацію та розташування вказаної земельної ділянки на час виникнення права власності? 3. Чи накладається земельна ділянка площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573, яка належить ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на суміжну земельну ділянку ОСОБА_1 що належить йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 16.10.2009 серії ЯЖ №9647065 кадастровий номер :07:001:0290 в АДРЕСА_1 , на момент передачі? Якщо так, то яка площа їх накладання? 4. Яка відповідно до державних будівельних норм передбачена охоронна зона від огорожі або споруд для трансформаторних підстанцій? 5. Яка площа земельної ділянки загального користування суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :07:001:0290 в АДРЕСА_1 , та знаходиться за нею відповідно до Державного акту про право власності на землю від 16.10.2009 серії ЯЖ №9647065 зі сторони розміром 23,32 м.?»

Так експертом був зроблений висновок № 1255 від 29 вересня 2020 року, згідно якого: за результатами дослідження площа земельної ділянки за кадастровим номером :07:001:0573 становить 0,1268 га, що не відповідає площі землекористування зазначеній в документації із землеустрою. Встановити фактичну площу, конфігурацію та розташування земельної ділянки площею 0,1255 га кадастровий номер :07:001:0573, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 , у відповідності наданих на дослідження генерального плану смт Івано-Франкове та схеми кварталу забудови вул.Зеленої смт Івано-Франкове, не надається можливим.

Встановити відповідність фактичної плоші, конфітурації та розташувания земельної ділянки, що є об?єктом дослідження на час дослідження, в також співставити площі, конфігурації та розташуванню земельної ділянки з наданим на дослідження Державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.10.2009, серії ЯЖ №9647065 виданого ОСОБА_6 , не надається можливим, по причині не представлення стороною об?єкта дослідження.

Встановити факт накладання (не накладання) земельних ділянок площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573, які належать ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на суміжну земельну ділянку ОСОБА_3 , що належить йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 16.10.2009 серії ЯЖ №9647065 кадастровий номер :07:001:0290 в АДРЕСА_1 , не надається можливим у зв?язку відсутністю межових знаків на земельній ділянці за кадастровим :07:001:0290, та не представленням об?єкта дослідження стороною по справі.

Відповідно до вимог ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова території охоронна зона від огорожі або споруд трансформаторних підстанцій становить 3м.

Визначити площу земельної ділянки загального користування, суміжної із земельною ділянкою ОСОБА_7 , кадастровий номер :07:001:0290 в АДРЕСА_1 , яка розташована зі сторони межі розміром 23,32м, відповідно до даних Державного акту про право власності на землю від 16.10.2009 серії ЯЖ №9647065, не надається можливим з причин відсутності твердих межових знаків та не представленням об?єкта дослідження стороною.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року у справі було призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставлено питання (саме у такому формульовані): 1.Чи ідентичні каталоги координат земельної ділянки з кадастровим номером 070010290, що зазначені в поземельній книзі на аркуші № НОМЕР_2 та аркуші №42? 2. Чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 070010290 з каталогом координат, що сформовані в поземельній книзі ТзОВ Террафлекс Газда Юра - аркуш№12 на суміжну земельну ділянку з кадастровим номером 070010573. Якщо так, то яка площа їх накладання?

Так експертом був зроблений висновок №2932 від 28 вересня 2021 року, згідно якого: каталоги координат земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0290, що зазначені в поземельній книзі на аркуші №12 та аркуші №42 не є ідентичними. Земельні ділянки з кадастровим номером :07:001:0290 з каталогом координат, що сформовані в поземельній книзі ТзОВ Террафлекс Газда Юра - аркуш №12 та суміжна земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0573 не накладаються і відповідно каталогів координат на ці земельні ділянки.

Як встановлено вище проведеними експертизами, земельні ділянки, які належать позивачу та відповідачу не накладаються. Доказів, які б спростували висновки експертизи та пояснення експерта, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем на надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що право власності відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1255 га, кадастровий номер :07:001:0573, порушує які-небудь цивільні права позивача, тому підстав для скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки та припинення права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку, не має.

За таких обставин не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у володінні та користуванні належною йому на праві користування земельною ділянкою демонувати за власні кошти встановлену ним капітальну метелеву огорожу в квітні 2019 році між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 по всій довжині не доведена належними і допустимими доказами.

Відповідач ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку відповідно до вимог закону. Реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не оскаржувалася та незаконною не визнавалась. Позивач не мав претензій щодо виготовлення технічної документації відповідачем, не висловлював заяв щодо невідповідності чи неправильності координат та їх виправлення, будучи суміжним власником, погодився з межами земельної ділянки, не претендував на передачу йому земельної ділянки по межах фактичного землекористування. Натомість, звертаючись до суду з даним позовом, просить зобов`язати відповідача за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачу в задоволенні позовних вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Згідно ст. 263 ЦПК України про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог

Отже, позивач, вказуючи на факт зайняття відповідачем ОСОБА_2 частини земельної ділянки, власником якого він є, не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів, що є їх процесуальним обов`язком.

А відтак, суд встановив, що позивачем не доведено порушення відповідачами їх земельних прав, тому їх право, за захистом яких він звернувся в суд, не порушено.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення його прав як користувача земельної ділянки, оскільки ним не надано документів на підтвердження права власності чи права користування земельними ділянками.

Тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з огляду на їх безпідставність.

Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на його рахунок.

Керуючись ст.4, 5, 12, 102, 110, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, ОСОБА_2 , треті особи Відділ Держгеокадастру в Яворівському районі Львівської області та Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання недійсними рішень та скасування державної реєстрації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 04.12.2023.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

відповідач Івано-Франківська селищна ради Яворівського району Львівської області як, юридична адреса: площа Ринок,1 смт Івано-Франкове Яворівського району Львівської області.

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя І.М.Матвіїв