Справа № 288/3269/23
Провадження № 2/288/537/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_3 , який до дня| смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Позивач, є спадкоємцем померлого за заповітом, та спадщину після його прийняла, крім того, оформила свої спадкові права на належний померлому житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою.

Крім позивача, спадкоємцем померлого за заповітом був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого є його син, ОСОБА_2 .

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0.5300 га, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17 червня 1994 року Пилипчуком А.Я. державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області за реєстром № 1000, позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , з розміром частки .

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 10.04.2023 року Мітніцьким Ю.Г., приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 640, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухомим майно 10.04.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

Позивач просить визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельні ділянки: - загальною площею 0.25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ; - загальною площею 0.1550 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 ; -загальною площею 0.1250 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .Судові витрати покладає на себе. 3.Розгляд справи провести без її участі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи провести без її участі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розгляд проводити без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08 листопада 2011 2 року виконавчим комітетом Почуйківської сільської ради Житомирській області, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено запис за № 22.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 жовтня 2006 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , запис за № 14.

16 серпня 1975 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , ввійшла земельна ділянка загальною площею 0.5300 га, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства.

Рішенням № 44 від 18 листопада 1993 року Почуйківської сільської ради, ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку площею: 0.5300 га.

Рішенням 24 сесії 8 скликання від 28 червня 2023 року, земельну ділянку яка належала ОСОБА_3 було розмежовано відповідно до цільового використання, а саме: 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та площею 0.1250 га та ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17 червня 1994 року Пилипчуком А.Я. державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області за реєстром № 1000, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , з розміром частки .

Крім позивача, спадкоємцем померлого за заповітом зазначено ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 /, спадкоємцем якого є його син, ОСОБА_2 /копія свідоцтва на народження серії НОМЕР_5 /.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 /.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 10.04.2023 року Мітніцьким Ю.Г., приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 640, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухомим майно 10.04.2023 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, позивач є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного договору купівлі продажу зареєструвала своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частиною 1 ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі ст.334 того ж кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703.

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

У відповідності зі статтею 377 ч. 1 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування, на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельні ділянки.

Керуючись ст. ст. 78, 120, 125, 126, 131, 140, 152 Земельного Кодексу України; статтями 1216, 1218, 1225, 1262, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельні ділянки: - загальною площею 0.25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ;

- загальною площею 0.1550 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-загальною площею 0.1250 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко