печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сіткевич Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

В липні 2022р. позивачка звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку. В обґрунтування позову посилається , що наказом (розпорядженням) № 681/ос від 03.09.2019 була переведена з посади провідного бухгалтера на посаду менеджер відділу казначейства. 21.02.2022р. звернлась з заявою про звільнення за угодою сторін з 9.03.2022р. з виплатою одноразової грошової допомоги . 03.03.2022 Позивач звернулася на ім`я в.о. директора філії «Пасажирська компанія» «Укрзалізниця» О. Перцовського із заявою про недійсність її заяви про звільнення за угодою сторін від 21.02.2022. , в зв`язку небажанням відповідача виплачувати одноразову грошову допомогу. Тому просить визнати незаконним, протиправним та скасування наказу про звільнення № 137/ос від 1.03.2022р. , поновити на посаді менеджера відділу казначейства філії , стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача 21.12.2022р. надав відзив. В судовому засіданні просила відмовити в позові.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 29.07.2022р. відкрито провадження в порядку спрощеного.

18.04.2023р. відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

Судом встановлено , що Позивачка наказом (розпорядженням) № 681 /ос від 03.09.2019 була переведена з посади провідного бухгалтера на посаду менеджер відділу казначейства.

21 лютого 2022 року Позивачем подано заяву про звільнення за угодою сторін з 9.03.2022 з виплатою одноразової грошової допомоги в розмірі не більше чотирьох посадових окладів згідно п.8.9 Положення про оплату праці працівників AT «Укрзалізниця, затвердженого протокольним рішенням засідання правління AT «Укрзалізниця» від 21.12.2021 № Ц-56/143

Наказом № 137/ос від 1.03.2022р. позивачку було звільнено з займаної посади в порядку п.1 ст.36 КЗпПУ з 9.03.2022р.

03.03.2022 Позивач звернулася на ім`я в.о. директора філії «Пасажирська компанія» АТ«Укрзалізниця» О. Перцовського із заявою про недійсність її заяви про звільнення за угодою сторін від 21.02.2022.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України, підстави розірвання трудового договору з ініціативи працівника - статтями 38 і 39 цього Кодексу , підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу - статтями 40, 41, 43, 431 і підстави розірвання трудового договору з керівником на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) - статтею 45 цього Кодексу .

Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України).

У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами.

Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за пунктом 1 статті 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника (стаття 38 цього Кодексу).

Відповідно до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Судом встановлено , що звільнення позивача здійснено відповідно до пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП на підставі її поданої власноручно написаної заяви, у якій вона визначила підставу звільнення - за угодою сторін, а також дату припинення трудових відносин - 9 березня 2022 року.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2020 року по справі № 359/5905/18 (провадження № 61-22851св19) вказано, що:«розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП (за угодою сторін), суди повинні з`ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін; чи була згода власника або уповноваженого ним органу на анулювання угоди сторін про припинення трудового договору. Якщо роботодавець і працівник домовилися про певну дату припинення трудового договору, працівник не має права відкликати свою заяву про звільнення. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Так, приписами КЗпП для власника або уповноваженого ним органу не передбачено обов`язок прийняття відкликання працівником своєї заяви про звільнення у випадку досягнення домовленості про звільнення за угодою сторін.

Згідно з усталеною судовою практикою при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Про необхідність наявності взаємної згоди власника або уповноваженого ним органу та працівника щодо анулювання домовленості про припинення трудового договору за пунктом 1 частини першої статті 36 КЗпП України також зазначено у постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1269цс16. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 759/11508/16-ц (провадження № 61-14807св18), у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 404/6236/19 (провадження № 61-21869св19).

Відповідно до п.8.9. Положення про оплату праці у разі припинення трудового договору з працівником за угодою сторін, працівникові може бути виплачена одноразова грошова допомога за погодженням з членом правління за функціональною вертикаллю працівника. Розмір одноразової грошової допомоги визначається головою правління та членом правління, відповідальним за напрям діяльності «Людські ресурси», а у разі їх відсутності, членами правління, які виконують їх обов`язки згідно з повноваженнями, але не більше чотирьох посадових окладів (місячних тарифних ставок).

Виплата одноразової грошової допомоги є правом, а не обов`язком і вона виплачується або не виплачується при розірванні трудового договору саме за угодою сторін, то відповідно твердження Позивача, про те, що вона виражала декілька істотних умов її звільнення при дотриманні яких вона надала згоду на її звільнення не відповідають ст.36 КЗпП України та п.8.9. Положення про оплату праці.

Саме розірвання трудового договору за угодою сторін визначає, що сторони досягли згоди (угоди) щодо дати такого звільнення.

Відповідно до наказу філії «Пасажирська компанія» від 24.02.2022 «16/ од «Про деякі питання підписання кадрових документів в апараті управління філії «Пасажирська компанія» AT «Укрзалізниця» на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» обов`язки щодо прийняття рішень та підписання документів з кадрових питань (накази про призначення та звільнення, листи, довідки тощо) щодо працівників апарату Управління філії «Пасажирська компанія» AT «Укрзалізниця» покладено на заступника директора філії з управління персоналом Гриценко Лідію Володимирівну

Тому твердженням Позивача, щоОСОБА_3 мала повноаження на підписання наказу від 01.03.2022 № 137/ос є безпідставним.

З урахуванням викладеного та виходячи зі встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про доведеність існування домовленості між працівником та роботодавцем про звільнення за угодою сторін, при тому, що анулювання такої домовленості може мати місце виключно при взаємній згоді на це власника або уповноваженого ним органу і працівника. За відсутності належних та допустимих доказів існування такої згоди відповідача, суд приходить до висновку , що звільнення позивача проведено із дотриманням вимог КЗпП України на підставі пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП, а тому відсутні правові підстави для її поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ст..141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст..36 КЗпПУкраїни, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу, поновлення на роботі та виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

позивач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1

відповідач : Акціонерне товариство «Українська залізниця»: 03150,м. Київ, вул.. Єжи Гедройця,5

Суддя Остапчук Т.В.