ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"04" грудня 2023 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського райсуду Дніпропетровської області Іщенко І.М., вивчивши матеріали справи по скарзі ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство « Банк Фінанси та Кредит», заінтересована особа Петриківський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса)

ВСТАНОВИВ

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою за діями державного виконавця щодо винесення постанов про закінчення виконавчого провадження № 44291525, зобов`язання зняти арешт із майна, яке їй належить в АДРЕСА_1 та витребування матеріалів виконавчого провадження від заінтересованої особи.

До скарги надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просить поновити строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Заява обґрунтована тим, що стосовно неї відкрито виконавче провадження у вищезгаданому органі ДВС у межах якого на її майно накладений арешт.

13.11.2023 року із мереж Інтернет вона дізналась, що стягувач ПАТ « Банк Фінанси та Кредит» втратив ліцензію 17.12.2015 року.

Звернулась до Амур-Нижньодніпровського ВДВС у м. Дніпро і там отримала відмову із посиланням на те, що справа передана до Петриківського ВДВС за місцем її проживання, Вважає, що нею був пропущений строк на звернення до суду з поважних причин.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо визнано, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скарга може бути подана до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була бути встановлена ??про порушення її права чи свободи; у триденний строк з дня, коли особа усвідомила або повинна була бути про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущених з поважних причин строк для подання скарги може бути оновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний ряд, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважними, крім того, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, відповідно до роз`яснень, які складаються в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 6 , відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано суду до десятиденного строку, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, який обчислюється з дня, коли особа побачила або повинні були знати про порушення її прав чи свободи. Також суди повинні виконати, якщо в законі встановлено особливий порядок обчислення строків звернення заяви зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритому виконавчому провадженні, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна). (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має бути визначено за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК .

При вирішенні питань про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких важливих причин, їх з`ясовують у вигляді закриття. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги можуть бути взяті ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом (з вимогою поштового обігу) виконання своїх вимог, підтверджених відомостями про ймовірність його порушення прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та ознайомлений з ним із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строки, встановленого законом, та відсутнє порушення про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявці. При цій заяві може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Якщо інше не встановлено законом, заява про відновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому необхідно розпочати процесуальну дію, щодо якої пропущений строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників. справи.

Одночасно із поданням заяви про відновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якого пропущено строк. Пропуск строки, встановленого законом або судом учасника справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про відновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, сторінках прав та обов`язків у справах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України , суд використовує сторінку ініціативи та в межах довідок може поновити рядок звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду необхідно обґрунтувати поважність причини пропущення такого строку. загально це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не відповідають вичерпному переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального ряду. такі підстави ставляться в кожному конкретному випадку з огляду на конкретні справи.

При цьому поважними причинами пропущення строки є особливості, які дозволили особі подати заявку у визначений законом рядок, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно створеними перешкодами чи труднощами, що неможливі або суттєво ускладнили можливість. тимчасового звернення до суду у визначений законом строк. Ці фактичні мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд забезпечує і доступ до правосуддя і, зокрема, гарантується тим, що суд має бути неформалізованим, що відбулося його відображення у рішеннях ЄСПЛ "Подбієльські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure). проти Польщі) від 26 липня 2005 року, заява N 39199/98, с. 62), "Воловік проти України" від 6 грудня 2007 року, заява N 15123/03.

У Рішенні у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява N 23436/03 ЄСПЛ повністю: "Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, ст. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо умовами щодо прийнятності скарги. .Ціна повинна мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin проти Франції від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37.

Регулювання строків подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного направлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. засоби захисту (рішення у справі Перес де Рада Каванільєс проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року доступ).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до колишньої практики ЄСПЛ, розгляд питання про поновлення строку на оскарження відбувається в межах дискреційних повноважень національних судів, однак таке повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією сторінкою із такої підстави може бути, наприклад, неповідомлення органами влади про прийняття рішень у їхній справі. Однак навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, перші сторони в розумні інтервали мають час вживати заходи, щоб побачити про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Україна), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Трух проти України) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевірити, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання за принципом res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц вказано, що застосовувати дотримання процесуальних строків, то, слід сказати, які сторони повинні дотримуватись та пропускати такі, за загальним правилом, втрати до втрати. право особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Як вбачається із інформації долученої скаржником до скарги від начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро ПМУ МУ ( м. Одеса) С.Шевченко вбачається, що виконавче провадження № 44291525 було відкрите 05.08.2014 року на підставі виконавчого листа від 12.12.2013 року за № 401/11549/12 , що видав Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська про стягнення солідарно із ОСОБА_2 на користь АТ « Банк Фінанси та кредит» заборгованість у розмірі 91059, 61 грн.

Державним виконавцем Вонсовіч О.В. 06.082014 року винесено постанову про відкриття провадження № 44291525 та винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника.

27.10.2014 року було винесено постанову про закінчення ВД стягувачеві п.10 ч.1 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження».

Разом з тим, заявником не додано до скарги доказів того, коли що виконавче провадження було передано до Петриківського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) за місцем реєстрації заявниці.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумний час мають здійснювати заходи, щоб побачити про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи те, що виконавче провадження № 44291525 закінчено 27.10.2014 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС та в матеріалах скарги відсутні докази , що виконавче провадження знаходиться в Петриківському відділі державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області, скаржник звернулась зі скаргою 30.11.2023 року та оскаржує дії, які тривають з 05.08.2014 року, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про поновлення строки на подачу скарги не підлягає задоволенню, а сама скарга підлягає залишенню без розгляду

Враховуючи вище викладене та керуючи ст. 126 , 127 , 353 , 354 , 447 , 449 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення строку на подачу скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, стягувач Публічне акціонерне товариство « Банк Фінанси та Кредит », заінтересована особа Петриківський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особи, заявлені якими заявлено без розгляду, після ухвалення умов, які були підставою для заявлення заяви без розгляду, мають право подати до суду повторно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський райсуд Дніпропетровської області впродовж п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суду.

Суддя:І. М. Іщенко