Справа № 529/1293/22
Провадження № 2/529/143/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 . 16.09.2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААВ №337318 ОСОБА_3 встановлена перша група інвалідності, інвалідність з дитинства, безстроково. ОСОБА_3 досяг повнолітнього віку. На утримання сина позивач отримує державну соціальну допомогу по догляду за інвалідом першої групи, якої не вистачає на різні потреби, а син потребує постійного догляду. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, однак має стабільний дохід та добрий стан здоров`я. Тому, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина-інваліда ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та безстроково.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 03.02.2023 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій вказав, що заперечує проти задоволення позову. При цьому, зазначив, що він є пенсіонером як за віком так і по інвалідності та розмір його пенсії є незначним, якої не вистачає для належного лікування та прожиття. Також, відповідач надав суду додаткові пояснення в яких вказав, що дійсно являється інвалідом ІІІ групи і його фізичний стан не дає можливості працювати. Тому, єдиним його доходом є тільки пенсія, яка станом на 01.03.2023 становить 2500 грн. Ніякою підприємницькою діяльністю та підробітками він не займається. Відповідач зазначив, що у своїй власності має нерухоме майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, які він успадкував після смерті своєї матері. Також, у власності він має автомобіль марки Hyundai, який придбав у 2022 році за виручені кошти проданого ним автомобіля ВАЗ 2110, який належав йому. Кошти на обслуговування придбаного автомобіля йому надає його інший син від другого шлюбу. Тому, відповідач просить відмовити позивачу у позові.

Позивач в свою чергу надала суду додаткові пояснення в яких вказала, що відповідач є фізично здоровою людиною та неофіційно займається підробітками за що отримує дохід, його ІІІ група інвалідності дозволяє працювати. Відповідач також у своїй власності має нерухоме майно та автомобіль, і при цьому на цьому автомобілі жодного разу не возив свого сина до лікарні, та навіть не пропонував зробити це. Відповідач також не приймає участі у догляді за дитиною, не купує для нього продукти харчування, одяг, взуття, предмети які необхідні для проживання.

Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16 вересня 2005 року /а.с. 4/.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на теперішній час досяг повноліття /а.с. 4, 5/.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії ААВ № 337318, виданої 15.06.2022 року, ОСОБА_3 є інвалідом першої групи з дитинства безстроково та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, що підтверджується посвідченням виданим на ім`я позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /11 /а.с 6, 8/.

Відповідно до ряду медичних висновків, які знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_3 є інвалідом І групи, підгрупи А, діагноз: статичний церебральний параліч, затримка психомовного розвитку (ДЦК). За станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу.

Статтею 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вказано, що непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України Про реабілітацію інвалідів в Україні). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, II груп присуджуються на строк інвалідності.

Судом беззаперечно встановлено, що повнолітній син сторін є інвалідом першої групи з дитинства. Він проживає з матір`ю, оскільки за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Відповідач добровільно не допомагає позивачу доглядати за їхнім спільним непрацездатним сином, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю. Мінімальний розмір призначеної державою пенсії за інвалідністю, є об`єктивно недостатнім для забезпечення належних умов проживання, харчування та лікування повнолітнього сина позивача та відповідача.

Відповідач в своїх запереченнях вказував, що не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, тому як він є інвалідом ІІІ групи, отримує незначну пенсію по інвалідності, яка складає 2500 грн. Інших доходів не має, має незадовільний стан здоров`я, а тому не може надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатного сина ОСОБА_3 .

Однак, суд критично оцінює такі заперечення та вважає, що зазначені обставини не є підставою для повного звільнення відповідача ОСОБА_2 від обов`язку батька утримувати непрацездатного сина, інваліда І-ї групи.

За таких обставин, з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно на утримання повнолітнього сина-інваліда, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина сторін щомісяця є обґрунтованим та доцільним з огляду на характер захворювання, що вимагає постійного догляду.

Крім цього, вимога про визначення аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягає задоволенню. Оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 192, 198, 201 СК України, ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина, - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є інвалідом першої групи з дитинства, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року і на весь період його недієздатності .

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий О.С. Кириченко