ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/8747/19 Номер провадження 22-ц/814/1010/23Головуючий у 1-й інстанції Сугачова О.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить стягнути з останнього заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 17 листопада 2014 року в розмірі 89365,96 грн. разом із судовими витратами.

Обґрунтовуючи вимоги позову зазначив, що 17.11.2014 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № у сумі 54344,19 грн на споживчі цілі та придбання послуг. Строк кредитування до 13.11.2019 з відсотковою ставкою 0,01 % річних. Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконує. 26.03.2019 на адресу відповідача позивачем направлено Вимогу про добровільне погашення заборгованості. Однак вимоги зазначені в листі в 30-денний строк не виконані, заборгованість відповідачем добровільно не погашена. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 20.05.2019 перед позивачем становить 89365,96 грн, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами на свою користь з відповідача.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року позовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», , МФО 300528, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 17 листопада 2014 року в розмірі 89 365 (вісімдесят дев`ять тисяч триста шістдесят п`ять) грн 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», , МФО 300528, судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим , що рішення є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права , висновки суду не відповідають обставинам справи , судом не повно з`ясовано обставини , що мають значення для справи .

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що позивачем порушено законодавство , а саме , незаконно, без згоди відповідача розголошено його персональні дані , що вважається втручанням в особисте життя громадянина.

Також, ОСОБА_1 посилається на те, що він не був повідомлений про розгляд даної справи , тож не мав можливості надати свої заперечення щодо позову чи подати відзив на позовну заяву для захисту своєї правової позиції.

Апелянт зазначає, що позивачем позов було подано завчасно та неправомірно, адже строки кредитування за договором між ним та позивачем закінчуються 13.11.2019 року , а позов подано 20.05.2019 року , тобто до закінчення кредитування.

Скаржник вказує, що попереджав кредитодавця про скрутне матеріальне становище , що склалось у нього у зв`язку із невиплатою йому заробітної плати.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року .

Правонаступник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» надав відзив на апеляційну скаргу . У відзиві зазначено , що обставина невиплати відповідачу заробітної плати є недоведеною, також вказано, що відповідач не позбавлений можливості звернутися до ТОВ «Цикл Фінанс» з метою розгляду питання щодо реструктуризації боргу. Правонаступник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення , а рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2019 року без змін.

Правонаступником позивача ТОВ «Цикл Фінанс» було подано заяву про розгляд справи з викликом учасників , проте колегія суддів вважає , що вона не підлягає задоволенню у зв`язку із приписами ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

З матеріалів справи вбачається , що 17.11.2014 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № у сумі 54344,19 грн на споживчі цілі та придбання послуг. Строк кредитування до 13.11.2019 з відсотковою ставкою 0,01 % річних.

Зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 належним чином не виконувались у зв`язку із чим утворилась заборгованість.

26.03.2019 на адресу відповідача позивачем було направлено Вимогу про добровільне погашення заборгованості. Однак вимоги зазначені в листі в 30-денний строк відповідачем виконані не були, заборгованість добровільно не погашена, що стало підставою для звернення із позовом до суду.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 20.05.2019 перед позивачем становить 89365,96 грн.

Такі обставини підтверджуються копією Договору про надання споживчого кредиту № від 17.11.2014 (а.с.4-6, 9-11), розрахунком заборгованості (а.с.12-22), копією вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань від 26.03.2019 (а.с.23), копією заяви про видачу готівки від 17.11.2014 (а.с.8 зворотна сторона аркуша).

Апелянт, як на підставу своїх вимог посилається на те, що позивачем порушено ст.32 Конституції України, а саме здійснено втручання в його особисте і сімейне життя шляхом розголошення його персональних даних.

Проте , ОСОБА_1 не вказує в чому саме полягає таке втручання в особисте життя та розголошення його персональних даних, також апелянт не надає й доказів , що свідчили б про такі протиправні дії позивача.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, скаржник вказує, що порушено норми ЦПК України , адже ОСОБА_1 не знав про розгляд даної справи судом . Копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження не отримував, відтак був позбавлений права подати свої заперечення щодо позову, надати відзив на позовну заяву для захисту своєї правової позиції.

Та колегія суддів відхиляє даний аргумент апелянта у зв`язку із його невідповідністю наявним по справі доказам.

У матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.35) з якого вбачається , що ОСОБА_1 24.06.2019 отримав копію ухвали про відкриття провадження від 06.06.2019 та копію позову. На підтвердження отримання поштового відправлення у рекомендованому повідомленні міститься особистий підпис ОСОБА_1 . Тож, вказане свідчить про обізнаність відповідача про те , що Московським районним судом міста Харкова розглядається справа за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 .. Підстав вважати , що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи суд не вбачає.

До того ж, адреса зазначена у рекомендованому повідомленні згідно якого ОСОБА_1 вручено поштове відправлення та адреса зазначена самим апелянтом у апеляційній скарзі, є однаковими.

Також, як на підставу для скасування судового рішення Оболенський посилається на те, що строк кредитування за договором закінчувався 13.11.2019 , а позов подано 20.05.2019 , завчасно , до того як строк кредитування закінчився, а отже позов було подано завчасно та неправомірно.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується , що позивачем на адресу відповідача було направлено Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 свого зобов`язання перед Банком.(а.с.23)

Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене , суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок районного суду , щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 , що виникла у нього станом на 20.05.2019 перед Банком в сумі 89365,96 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 44167 грн 94 коп., суми заборгованості за відсотками - 8 грн 10 коп., суми заборгованості за комісіями - 45189 грн 92 коп.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов