Постанова

Іменем України

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 575/30/22

провадження № 61-1394св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки і піклування Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Сумцовим Євгеном Станіславовичем, на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2022 року у складі судді Огієнка О. О. та постанову Сумського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Криворотенка В. І., Собини О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки і піклування Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позов обґрунтований тим, що в період з 05 вересня 2014 року до 06 листопада 2020 року він перебував у шлюбі з відповідачкою, під час якого у них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 листопада 2020 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Після розірвання шлюбу їхня дочка залишилася проживати з матір`ю.

ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком.

Під час неодноразових спроб побачити дитину або забрати її з собою для спілкування, відповідач чинила йому перешкоди, уникає відповідей на його телефонні дзвінки, будь-якої інформації про стан здоров`я дитини не надає. Коли він приїжджає побачитися з дитиною взагалі не відчиняє дверей.

Своїми діями відповідачка сприяє поступовому віддаленню дитини від нього, що порушує права та інтереси і дитини, і його як батька.

Він сплачує аліменти, проживає у будинку батька, де створено всі умови для перебування малолітньої дитини.

Просив суд визначити порядок та спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за графіком: кожного вівторка та четверга з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. неділі, кожної другої та четвертої неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожні перші три дні осінніх, зимових та весняних шкільних канікул безперервно, кожні перші десять днів безперервно кожного літнього місяця для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі населеного пункту в якому мешкає дитина в межах України, з правом відвідування за визначеним графіком: місця проживання батька, дитячих майданчиків, кінотеатрів, парків, стадіонів, торгівельно-розважальних центрів, культурно-масових та розважальних заходів на території Сумської області та за її межами без присутності матері, з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком. Зобов`язати ОСОБА_2 надати дитину батьку для спілкування, з дотриманням порядку та умов визначених встановлених графіком. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2022 року, яке залишено без змін постановою Сумського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, позов задоволено частково.

Визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення графіку спілкування з дитиною до досягнення віку 6 років у вихідні дні, а саме: перша та третя суботи місяця, а також перша та третя неділі місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., у присутності матері за місцем проживання дитини.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольнивши позов, врахувавши, зокрема висновки органу опіки та піклування, пояснення представника органу опіки та піклування, суди виходили з інтересів дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення спору, режим її розпорядку дня та те, що дитина не знає батька.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2023 року ОСОБА_2 через адвоката Сумцова Є. С. направила поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, просила їх скасувати в частині задоволених вимог, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах щодо застосування частини першої статті 159 СК України, зокрема, щодо визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини, яка не досягла шестирічного віку за умови відсутності фактів перешкоджання матір`ю/батьком дитини у спілкуванні та побаченнях останньої з батьками та фактів ухилення матері/батька дитини від виконання рішення органу опіки та піклування, як підстав звернення до суду.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. У задоволенні клопотанння ОСОБА_2 , поданого адвокатом Сумцовим Є. С., про зупинення виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2022 року та постанови Сумського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року відмовлено.

У березні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Касаційне провадження відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що з 05 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_5 народилася дочка - ОСОБА_3 (а. с. 9).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 листопада 2020 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано. (а. с. 8).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кириківської селищної ради від 14 січня 2022 року ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 25).

16 березня 2021 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 (а. с. 35).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16 лютого 2022 року, проведеного службою у справах дітей та сім`ї Кириківської селищної ради, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_2 , її чоловік - ОСОБА_7 та дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 120). Сім`я проживає в двокімнатному приватному будинку, є електропостачання, газове та дров`яне опалення, водопостачання. Санітарні умови відповідають нормам, в кімнатах тепло, чисто, затишно, кімнати мебльовані. Продуктами харчування забезпечені. Присадибна ділянка обробляється, є запас овочів та круп. У дітей є іграшки, спальні місця, чиста постільна білизна, сезонним одягом та взуттям забезпечені.

Відповідно до довідки Кириківського закладу дошкільної освіти (ясла - садок) «Світлячок» Кириківської селищної ради ОСОБА_3 відвідує його з 26 листопада 2020 року (а. с. 10).

Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради від 16 грудня 2021 року, ОСОБА_1 проживає разом з батьком ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , має добрі взаємовідносини із сусідами. Характеризується як трудолюбивий та відповідальний.

Відповідно до акта обстеження від 16 лютого 2022 року, проведеного службою у справах дітей та сім`ї Кириківської селищної ради, у чотирикімнатному приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_10 . У будинку чисто та затишно, зроблено ремонт, кімнати мебльовано сучасними меблями. У будинку є дитяча кімната для перебування та проживання у ній дитини, сучасна побутова техніка: холодильник, телевізор, пральна машина та інше. Наявне електропостачання, газове та дерев`яне опалення, водопостачання, каналізація. Санітарні умови відповідають нормам, в кімнатах тепло та затишно. Сім`я забезпечена продуктами харчування, є запаси круп, овочів, м`яса та інше. Присадибна ділянка обробляється, є господарство та власний автомобіль (а. с. 120 зворот).

Згідно з довідкою Великописарівського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів не має (а. с. 15).

Відповідно до довідки Великописарівського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) станом на 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 має переплату зі сплати аліментів у розмірі 11 014,25 грн (а. с.104).

Згідно з висновками органу опіки та піклування Кириківської селищної ради, затвердженого рішеннями Виконавчого комітету від 17 лютого 2022 року № № 20, 25 щодо доцільності встановлення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ОСОБА_1 встановлено графік: кожного вівторка та кожного четверга з 17год. 00 хв. До 20 год. 00 хв., кожної першої та третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. суботи до 12 год. 00 хв. неділі, кожної другої та четвертої неділі місяця з 10 год. 00 хв. До 20 год. 00 хв., кожні перші три дні осінніх, зимових та весняних шкільних канікул безперервно, кожні перші 10 днів безперервно кожного літнього місяця для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі населеного пункту, в якому живе дитина в межах України, з правом відвідування за визначеним графіком: місця проживання батька, дитячих майданчиків, парків, стадіонів, торгівельно-розважальних центрів, культурно-масових та розважальних заходів на території Сумської області та за її межами без присутності матері, з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком (а. с. 96-98).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 9 Конвенції на держави-учасниці покладається обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно зі статтею 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

При розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частини четверта, п`ята статті 19 СК України).

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України ).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (частина перша статті 159 СК України).

Верховний Суд зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У справі, яка переглядається суди встановили, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дочку, яка залишилась проживати з матір`ю.

Згідно з матеріалами справи позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки та не має заборгованості.

Орган опіки та піклування Кириківської селищної ради під час судового розгляду справи у своєму висновку від 17 лютого 2022 року рекомендував встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 шляхом встановлення графіку спілкування.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Кириківської селищної ради вказав, що під час перевірки і спілкування з дитиною встановлено, що малолітня ОСОБА_3 не знає батька.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/9828/17, провадження № 61-1252св19, від 12 квітня 2023 року у справі № 548/168/19, провадження № 61-4921св21, викладено висновок, що законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд повинен виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування конкретних обставин справи.

Суди, врахувавши якнайкращі інтереси малолітньої дитини, висновок органу опіки та піклування, виходячи з фактичних обставин справи, дійшли обґрунтованого висновку, про часткове задоволення позову та встановлення графіка спілкування позивача з дочкою у присутності матері до досягнення 6-річного віку.

Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновків Верховного Суду), а саме застосування частини першої статті 159 СК України, зокрема, щодо визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини, яка не досягла шестирічного віку за умови відсутності фактів перешкоджання матір`ю/батьком дитини у спілкуванні та побаченнях останньої з батьками та фактів ухилення матері/батька дитини від виконання рішення органу опіки та піклування, як підстав звернення до суду, з огляду на те, що є стала практика щодо застосування частини першої статті 159 СК України, зокрема постанови Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/9828/17, провадження № 61-1252св19, від 12 квітня 2023 року у справі № 548/168/19, провадження № 61-4921св21.

Відповідачка не спростувала доводів позивача, враховуючи що суди встановили, що дочка проживає з матір`ю та не знає батька, не довела, що оскаржувані судові рішення звужують її право на виховання дочки та не відповідають якнайкращим інтересам дитини.

Отже, лише посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах без належного обґрунтування підстави касаційного оскарження не впливає на вирішення вказаного спору по суті та не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, оскаржуваних судових рішень - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Сумцовим Євгеном Станіславовичем, залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 12 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О .В. Ступак

В. В. Яремко