Номер провадження: 22-ц/813/3100/23
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року у складі судді Бузовського В.В.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 07.10.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», назва якого змінена на ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, відповідач отримав споживчий кредит в розмірі 40 620,99 дол. США. Строк дії договору встановлено до 07.10.2038, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків за користування ним. В забезпечення належного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Посилаючись на те, що з часу отримання кредиту ОСОБА_1 належним чином не виконував грошове зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, позивач просив суд достроковостягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу за договором кредиту в розмірі 43 505,41 дол. США, що еквівалентно 1 126 716,10 грн, в тому числі заборгованість за кредитом 36 296,84 дол. США, що еквівалентно 940 026,45 грн, відсотки за користування кредитом 7 208,57 дол. США, що еквівалентно 186 689,70 грн., а також судовий збір в розмірі 16 900,75 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 позов задоволено. Стягнуто з в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суму боргу за договором кредиту в розмірі 43 505,41 дол. США, в тому числі борг: за кредитом 36296,84 дол. США, за відсотками 7208,57 дол. США. Стягнення проводити в грошовій одиниці України-гривні, за курсом, встановленим НБУ на день здійснення платежу. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» сплачений судовий збір у розмірі 16 900 гривень 75 копійок.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішенняСуворовського районного суду м. Одеси від 28.02.2017 скасовано. Справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» суму боргу за договором кредиту в розмірі 25 582 доларів 86 центів США, в тому числі борг: за кредитом 20 380,93 дол. США, за відсотками 5 201,93 дол. США. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «ОТП Банк» сплачений судовий збір у розмірі 16 900 гривень 75 копійок, а саме у розмірі по 8 450,30 гривень з кожного.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заявлених до нього вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд, не врахувавши поважність причин неприбуття в судове засідання, про які було повідомлено його представником, ухвалив рішення за їх відсутності, чим позбавив можливості заявити клопотання про призначення судової-економічної експертизи щодо наданого банком розрахунку розміру заборгованості, який не відповідає дійсності, зокрема, ним сплачено більше половини кредиту, а курс долара до гривні змінився з часу отримання кредиту з 5.00 грн за 1 долар США до 28 грн за 1 долар США.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «ОТП БАНК» її доводи не визнав, просив рішення суду залишити без змін.

Представник скаржника в судове засідання 23.11.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив.

ОСОБА_1 в судове засідання 23.11.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштове повідомлення про вручення йому судової повістки, яке надсилалося на адресу вказану апелянтом в апеляційній скарзі, повернулося до суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», отже, апелянт вважається, таким, що повідомлений належним чином про розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 23.11.2023 не з`явився,про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2008 ОСОБА_1 до ЗАТ «ОТП Банк» подано заявку на видачу кредиту у розмірі 40 620,99 дол. США.

07.10.2008 між ЗАТ «ОТП Банк», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», що підтверджується витягом із статуту, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ML-508/075/2008 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 40 620,99дол. США, строком повернення до 07.10.2038.

Пунктом 3 договору сторони обумовили, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток 4,99% +Fird. Повернення кредиту та сплати відсотків здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів.

Сторони також підписали Частину №2 кредитного договору, якою обумовили умови кредитування.

В забезпечення належного виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 07.10.2008 було укладено договір поруки №SR-508/075/2008.

04.03.2009 сторони підписали додатковий договір №1 до вказаного кредитного договору в якому узгодили викласти графік платежів в новій редакції (Додаток №1 до цього договору), який сторони узгодили та підписали.

Додатковим договором №2 від 02.09.2009 до кредитного договору сторони узгодили, що з 07.09.2009 до 08.01.2010 для розрахунку процентів за користування кредитними коштами буде використовуватися фіксована процентна ставка 6,50%. На період з 08.01.2010 до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка: фіксований відсоток 6,12% +Fird. У п.п. 2.1.2 погодили викласти графік платежів в новій редакції (Додаток №1 до договору), який сторони узгодили та підписали.

10.06.2014 сторони підписали додаток №3 до кредитного договору, яким встановили, що на період з 10.06.2014 до 06.12.2014 для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 10,12%, а на період з 07.12.2014 до повного погашення боргових зобов`язань плаваюча процентна ставка Fird +6,12%.

У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за кредитним договором Банк 20.11.2016 направив на адресу позичальника досудову вимогу від 31.10.2016 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 06.10.2016 складає 36 296,84 дол. США та суму відсотків за користування кредитом у розмірі 7 208,57 дол. США.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з підстав обґрунтованості та доведеності банком своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно частини першої статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з вимог частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати від боржника повернення всієї суми кредиту.

При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем ОСОБА_1 розмір заборгованості, стягнутий за рішенням суду, не спростований, доказів відсутності заборгованості за кредитним договором чи то заборгованості у меншому розмірі, суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь банку кредитної заборгованості в розмірі 25 582 доларів 86 центів США, в тому числі боргу: за кредитом 20 380,93 дол. США, за відсотками 5 201,93 дол. США.

Доводи апелянта про те, що суд ухвалив рішення без його участі, чим порушив його право заявити клопотання про призначення судової-економічної експертизи для встановлення дійсного розміру заборгованості є безпідставними з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи апелянт повідомлявся належним чином про дати розгляду справи. При цьому суд неодноразово задовольняв клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з встановленням карантину на території України та лікуванням коронавірусної хвороби. Судові засідання, призначені на 21.01.2020, 26.02.2020 були відкладені за заявами представника відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі (а.с.158,166), судові засідання, призначені на 31.03.2020, 21.07.2020, 31.08.2020, 19.10.2020 були відкладені за заявами представника відповідача ОСОБА_1 у зв`язку з впровадженням на території країни карантину (а.с.173,186,189,192), 23.12.2020, 11.02.2021, на адресу суду надійшли заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобливим станом відповідача ОСОБА_1 (а.с.200,211), 18.03.2021, 26.04.2021, 27.05.2021 надійшли заяви від представника відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобливим станом (а.с.217,225,234).

Отже, за відсутності можливості прибути в судове засідання як апелянт, так і його представник, не були позбавлені можливості надіслати засобами поштового зв`язку письмові пояснення, клопотання або клопотати про проведення судового засідання в режимі конференції для надання особисто пояснень, заявити клопотання.

Посилання апелянта на суттєву зміну курсу долару з дня отримання кредитних коштів та станом на час розгляду справи не позбавляє обов`язку позичальника сплачувати заборгованість та не є підставою для скасування рішення суду, оскільки позичальник на власний розсуд погодився з умовами кредитного договору, за яким сторони визначили валюту кредиту у доларах США.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення оскаржене ОСОБА_1 , тому в частині вимог позивача до ОСОБА_2 не переглядається.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2021 року в частині вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 10351,11 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 01.12.2023

Головуючий:

Судді: