Справа № 594/313/23
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н..І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за прострочення сплати аліментів,

Ухвалою суду від 29 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, викликалася шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, судова повістка повернута без вручення з відміткою «за закінченнм терміну зберігання», а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, проти чого позивач не заперечував.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
У сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.7).
Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (.с.9-10), шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 08 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду набрало законної сили 03 липня 2015 року.

На підставі зазначеного вище рішення суду Борщівським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист від 22 червня 2015 року про стягнення з відповідача аліментів (а.с.13) та постановою заступника начальника відділу ДВС Борщівського районного управління юстиції відкрито Яремою В.П. 20 липня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа (а.с.12).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №5213/27.10-18, виданого Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області 20 березня 2023 року (а.с.14-15), відповідач ОСОБА_2 , починаючи з 2017 року постійно допускав заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , яку частково сплачував.

На день звернення позивачки до суду з даним позовом, 23 березня 2023 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 35 798,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Судом встановлено, що відповідач допустив заборгованість зі сплати аліментів, а тому є підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Однак суд не погоджується з обчисленням пені у розмірі 151 786,91 грн., відповідно до наданого позивачкою розрахунку, оскільки він не відповідає порядку нарахування пені, визначеному ч.1 ст.196 СК України та правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, беручи до уваги розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_2 зі сплати аліментів №5213/27.10-18, виданого Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області 20 березня 2023 року (а.с.14-15), враховуючи, що відповідач допустив заборгованість з квітня 2017 року по лютий 2023 року, суд вважає, що загальну суму пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів слід нарахувати починаючи з січня 2012 року за формулою: «заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %»

наступним чином:

травень 2017 року -(440 грн (заборгованість за квітень 2017 року)х 31 день (кількість днів у травні 2017 року) х1% =136,40 грн. і т.д.

Тобто, розраховуючи пеню по сплаті аліментів за вказаною вище формулою: «заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %» починаючи з травня 2017 року по лютий 2023 року, пеня зі сплати аліментів становитиме у підсумку: всього за 2017 рік 3980,40; за 2018 рік 24 112,47 грн; за 2019 рік 21 291,82 грн; за 2020 рік -25035,93 грн; за 2021 рік 48306,72 грн; за 2022 рік 86300,42 грн; за 2023 рік 20724, 67 грн.

Отже, сукупний розмір заборгованості пені по сплаті аліментів з травня 2017 року по лютий 2023 року становить 229 752,43 грн.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.196 СК України пеня стягується в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, тому позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 100% заборгованості по сплаті аліментів по лютий 2023 року в сумі 35798,80 грн.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів в сумі 35798,80 грн, то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки така заборгованість повинна стягуватися в порядку виконавчого провадження в межах якого здійснюється стягнення з відповідача аліментів за рішенням суду.

Згідно ст.5 п.1 ч.3 ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 180, 191, 196, 197 СК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263,

265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за несплату аліментів за рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2015 року в справі №594/614/15-ц на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по лютий 2023 року в сумі 35798,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 31 травня 2023 року.

Головуючий