24.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/1795/23
Провадження № 2/205/2609/23
24 листопада 2023 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Тімофєєвої І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутих коштів, -
14.07.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, на підставі ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 23.06.2023 року про передачу за підсудністю, поштовою кореспонденцією надійшла цивільна справа за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутих коштів.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, дана справа передана до судді Бізяєвої Н.О.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2023 року прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутих коштів.
В судове засідання 15 серпня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 25 вересня 2023 року.
Згідно довідки від 25.09.2023 Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, у період з 25.09.2023 по 29.09.2023 (включно) суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., перебувала у відпустці за навчанням.
Справу відкладено на 07.11.2023 року.
Згідно довідки від 07.11.2023 Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, у період з з 06.11.2023 по 08.11.2023 (включно) суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., перебувала у відгулах.
Справу відкледно на 24.11.2023 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав через систему «Елетронний суд» заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали просили задовольнити, не заперечували проnи заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, а також шляхом направлення на його адресу (яка зазначена про взяття на облік ВПО: АДРЕСА_1 ) судових повісток. Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомила. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із позначкою - "адресат відсутній за вказаною адресою. За закінченням терміну зберігання".
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З копії свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю № 7393, виданого Міністерством юстиції України 27 травня 2009 року, встановлено, що остання зареєструвала приватну нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу 23.09.2010 року та отримала реєстраційне посвідчення № 1163. (а. с. 9)
З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2019 року ПАТ "Банк Форум" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. із заявою (а. с. 16), якою просили останню прийняти від імені ПАТ "Банк Форум" на депозит 13 240 388,28 грн. для передачі кредиторам, вимоги яких включені до четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Форум". (а. с. 16-48)
21 січня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. звернулась до ГУ НП України в місті Києві із заявою про вчинення злочину (а. с. 10-11) у якій вказала, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами з рахунку-депозиту АТ КБ "Глобус", який зареєстрований на неї.
Відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування від 21 січня 2022 року попередньо кваліфіковано злочин за заявою ОСОБА_2 від 21.01.2022 р. за ч. 3 ст. 190 КК України. (а. с. 13)
На підтвердження незаконного списання грошових коштів з депозитного рахунку, позивачкою надано суду: виписку по рахунку за період з 25.06.2021 по 01.07.2021 (а. с. 14-15); заяву-договір № 517/10404915-VP від 07.06.2021, укладену між ОСОБА_1 та АТ "Таксобанк" (а.с. 55-56); довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 57); виписку з рахунку клієнта ОСОБА_1 НОМЕР_3 (а.с. 58-62) та виписку по рахунку № НОМЕР_4 від 25.06.2021. (а.с. 50)
Пунктом 5-4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено що кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.
Відповідно до п. 2 розділу IV Порядку формування реєстру акцептованих вимог кредиторів Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 3711 від 21.08.2017 (далі Порядок формування вимог кредиторів) Реєстр акцептованих вимог кредиторів повинен містити відомості про кожного кредитора, розмір (суму)його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.
Пунктом 17 розділу Х Порядку формування вимог кредиторів передбачено що у разі наявності обставин, зазначених участині першій статті 537 Цивільного кодексу України, стосовно кредиторів банку, чиї вимоги акцептовані, банк до визначеного виконавчою дирекцією Фонду строку завершення ліквідаційної процедури вносить належні таким кредиторам грошові суми на депозит нотаріусу, нотаріальної контори за місцезнаходженням банку.
Частиною 1 ст. 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі:
1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;
2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку;
3) відсутності представника недієздатного кредитора.
Відповідно до ст. 85 Закону України "Про нотаріат" нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору.
Про надходження грошових сум і цінних паперів нотаріус повідомляє кредитора і на його вимогу видає йому грошові суми і цінні папери.
Прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів провадиться за місцем виконання зобов`язання.
Пунктом 1.3 ч. 21 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій) Прийняття грошових сум або цінних паперів у депозит для передавання кредитору здійснюється за відповідною заявою заінтересованої особи (боржника) або за заявою ліквідатора громадянина-підприємця, визнаного банкрутом. Заява реєструється нотаріусом у книзі вхідної кореспонденції і є підставою для вчинення нотаріальної дії.
Відповідно до п. 21 ч. 9.1. розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій видача з депозиту грошових сум або цінних паперів здійснюється за заявою, яку подає депонент, за заявою та рішенням господарського суду, які подає ліквідатор громадянина-підприємця. На заяві нотаріусом здійснюється службова відмітка про встановлення особи депонента, ліквідатора громадянина-підприємця, реквізити документа, на підставі якого особу було встановлено, та вказується документ, що підтверджує право на одержання депозитних сум (свідоцтво про право на спадщину, рішення суду, довіреність тощо).
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Тлумачення положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.
У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.
Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 912/2601/19, від 26.05.2021 у справі № 202/7994/17.
Враховуючи наведене, а також, зважаючи на те, що відповідачем було безпідставно набуто грошові кошти за рахунок коштів депозитного рахунку позивачки, та в матеріалах справи відсутні докази повернення вказаних грошових коштів, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 96 787,74 грн.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни до ОСОБА_1 , про повернення безпідставно набутих коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни безпідставно набуті кошти в розмірі 96 787 (дев`яносто шість тисяч сімсот вісімдесят сім) грн.. 74 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. ст. 273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 24.11.2023 р.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В., ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 .
Суддя: Н.О. Бізяєва