справа № 489/542/22
провадження №2/489/472/23
01 грудня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Єлишенвої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна (далі приватний нотаріус), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини
У лютому 2022 року позивач , через свого представника адвоката Абакумова С.М., звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку в три місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , а невдовзі після її смерті помер і брат ОСОБА_4 .
Позивач про смерть близьких дізнався коли приїхав до м.Миколаєва у вересні 2019 року. Раніше приїхати не мав змоги через всесвітню пандемію COVID-19, через яку сполучення між державами було припинено. З матір`ю і братом постійно підтримував зв`язок шляхом телефонних розмов. Але в період часу - кінець березня початок квітня 2019 року, вони перестали відповідати йому на телефонні дзвінки. Через це, 18.04.2019 позивач надіслав своєму брату ОСОБА_1 листа, який в червні 2019 року повернувся без вручення адресату.
До цього не знав по їх смерть та відкриття спадщини.
Також не знав про наявність заповіту на його користь, складеного матір`ю ОСОБА_3 02.08.2013, про якого дізнався по приїзду в Миколаїв від спілкування із знайомими.
Звернувшись до приватного нотаріуса Ягужинської К.Т. із заявою про прийняття спадщини отримав роз`яснення № 410/01-16/02-14 від 21.09.2021, в яких було вказано про необхідність надання правовстановлюючих документів на спадкове майно. При цьому в нотаріуса були правовстановлюючі документи, так як 27.12.2019 нею було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 на 14/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого за життя була ОСОБА_3 .
Посилаючись на не обізнаність позивача про смерть матері, не знання про існування заповіту на його ім`я, а також значну віддаленість місця його проживання від місця відкриття спадщини, та об`єктивні перешкоди у перетині кордонів між державними, що пов`язані з пандемією COVID-19, представник позивача вважає поважною причиною попуску строку для прийняття спадщини позивачем та просить поновити такий строк в три місяці.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження; витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.05.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 10.07.2023 витребувано у приватного нотаріуса Ягужинської К.Т. належними чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та завірену копію спадкової справи, на підставі якої ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 20.01.2022 видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 65, на 14/100 частки житлового будинку АДРЕСА_2 . З Першої миколаївської державної нотаріальної контори витребувано належними чином завірену копію заповіту від імені ОСОБА_3 , посвідченого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 02.08.2013 за номером у спадковому реєстрі 54830419, та інформаційну довідку із Спадкового реєстру щодо заповіту.
У судове засідання, призначене на 21.11.2023, учасники справи не з`явилися з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача та третя особа надали до суду письмові заяві про розгляд справи за їх відсутності. У своїй заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.
Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_4 про прийняття спадщини приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. була заведена спадкова справа № 58/2019. У заяві ОСОБА_4 вказав, що іншим спадкоємцем є син померлої ОСОБА_1 , 1959 року народження, який проживає в Молдові, точна адреса йому невідома.
Із дослідженої судом спадкової справи № 58/2019 вбачається, що приватним нотаріусом на підставі Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56166062 від 15.05.2019 було встановлено, наявність заповіту, складеного спадкодавцем ОСОБА_3 , посвідченого 02.08.2013 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4-799 ( номер запису: 54830419).
Будь-яких доказів встановлення нотаріусом спадкоємця за заповітом матеріали спадкової справи не містять.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер та після його смерті на підставі заяви про прийняття спадщини від 29.08.2019 дружини померлого - ОСОБА_2 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т. заведена спадкова справа № 96/2019.
Згідно матеріалів спадкової справи інший спадкоємець померлого син ОСОБА_6 подав 29.08.2019 приватному нотаріусу заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого ОСОБА_2 .
Матеріалами спадкової справи № 96/2019 підтверджується, що спадкодавцю ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 26.05.2005 належали 33/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 .
27.12.2019 відповідач ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 33/100 часток в праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_3 перша, який належав спадкодавцю на підставі договору дарування від 26.05.2005.
На виконання ухвали суду від 10.07.2023 Першою миколаївською державною. Нотаріальною контрою миколаївської області надано заповіт від 02.08.2013, посвідчений державним нотаріусом Каленик Ю.М. і зареєстрованим в реєстрі за № 4-799, згідно якого ОСОБА_3 та на випадок своєї смерті зробила розпорядження на все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З позову вбачається, що про існування вказаного заповіту позивачу не було відомо та про нього він дізнався в м.Миколаїв від знайомих після смерті матері та брата, коли не отримав від них відповіді на листування з ними.
Правове обґрунтування та мотиви суду
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд України та Верховний Суд у своїх висновках неодноразово зазначали, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.
Такого висновку дотримується Верховний Суд і у постанові від 28.02.2022 в справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Необхідність вчинення нотаріусом дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними в постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17.
Як встановлено судом зі спадкової справи № 58/2019, заведеної після смерті матері позивача ОСОБА_3 , спадкоємець ОСОБА_4 (брат позивача) у заяві про прийняття спадщини від 15.05.2029 вказував на наявність ще одного спадкоємця сина померлої ОСОБА_1 , 1959 року народження, та те, що він проживає в Молдові, точна адреса проживання якого йому не відома.
Приватним нотаріусом Ягужинською К.Т. зі Спадково реєстру встановлено про наявність заповіту, складеного спадкодавцем ОСОБА_3 , який посвідчений 02.08.2013 Першою миколаївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 4-799.
На цьому, приватний нотаріус обмежився у своїх діях щодо витребування копії заповіту та встановлення особи спадкоємця за ним, а також повідомлення останнього про відкриття спадщини.
Враховуючи наведені вище норми права та встановленні обставини, суд приходить до висновку, що позивач, який є спадкоємцем за заповітом та спадкоємцем першої черги за законом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважних об`єктивних причин, оскільки не був обізнаний про існування заповіту на його ім`я, а нотаріусом не вжито передбачених законодавством про нотаріат заходів для встановлення особи за заповітом та повідомлення її про відкриття спадщини. Крім того , через відданість проживання від місця відкриття спадщини, проживання поза межами території України, через всесвітню пандемію короновірусної хвороби Covid-19 позивач мав об`єктивні перешкоди у перетині кордонів між державами та відповідно вчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, про смерть якої йому крім іншого не було відомо завчасно.
Суд звертає увагу на те, що воля спадкодавця на випадок смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації, оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах.
З урахуванням наведеного та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення шляхом надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини в три місяці, що відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Так як позивач вимогу про розподіл судового збору не заявляє, то керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розподіл понесених позивачем витрат на оплату судового збору не здійснює.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном в три місяці після набрання даним рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;
третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна, робоче місце: м.Миколаїв, вул.1-а Лінія, 38.
Повний текст судового рішення складено 01.12.2023.
Суддя І.В.Коваленко