Справа № 522/4577/23
Провадження № 2/522/3419/23
28 листопада 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі головуючого судді Чернявської Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України,
08 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України в розмірі 981 476, 89 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» 04 липня 2007 було укладено кредитний договір, з умова якого банк надав Позичальнику кредит у розмірі 72 900 доларів США зі сплатою 13, 5 % річних.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач зазначив, що загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 981 476, 89 гривень, з яких нараховані 3% річних 243 386, 98 гривень та втрати від інфляції 738 089, 91 гривень.
Ухвалою суду від 27 березня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.
Ухвалою суду від 23 червня 2023 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про залучення у справі правонаступника задоволено.
Залучено до участі у якості позивача правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».
Продовжено слухати справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (правонаступник - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України.
Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.
В судовому засіданні 10 жовтня 2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином.
В судове засідання 28 листопада 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.
Представник Позивача надав заяву про слухання справи за відсутності. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судові засідання повторно не з`явились, сповіщались належним чином.
Зважаючи на не явку відповідачів до суду, який повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання, відсутність відзиву та відсутність заперечень з боку позивача, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ) в рівних частках в дохід держави суму судового збору у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн.
У відповідності до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ст. 599 ЦК України).
Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання».
Вимога щодо відповідальності позичальника за невиконання грошового зобов`язання 3% річних та інфляційні втрати кредитора відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розрахунку позивача застосовані у період з лютого 2020 по лютого 2022 становить 981 476, 89 гривень, з яких нараховані 3% річних 243 386, 98 гривень та втрати від інфляції 738 089, 91 гривень.
Наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника.
Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником.
Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру.
Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.
Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.
Враховуючи викладене, розмір 3% річних та інфляційних витрат не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про стягнення зазначених позивачем сум.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 14 722, 15 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
У зв`язку з задоволенням позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Також, судом встановлено, що 03 січня 2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено договір №03-01/2023 про надання правової допомоги.
Згідно акту приймання-передачу наданих послуг №26 від 16.01.2023 адвокатське об`єднання надало клієнту ТОВ «Вердикт Капітал» правову допомогу в розмірі 21 900 грн.
Таким чином, правова допомога надавалася позивачу ТОВ «Вердикт Капітал».
ТОВ «Дебт Форс» став правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору №10-03/23 від 10.03.2023 та договору №19-05/23 від 19.05.2023.
За такими договорами відступалося право вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконувати обов`язки боржників за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
ТОВ «Дебт Форс» не є стороною договору про надання правової допомоги та не отримувало право вимоги за договором про надання правової допомоги.
Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» не надавало правову допомогу ТОВ «Дебт Форс».
За таких підстав, вимоги ТОВ «Дебт Форс» про стягнення на його користь витрат на правову допомогу, які були понесені ТОВ «Вердикт Капітал» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3%, інфляційних збитків у відповідності до ст. 625 ЦК України задовольнити.
В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів. Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 04 грудня 2023 року.

Суддя Чернявська Л.М.