ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1132/20

Головуючий у першій інстанції Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/875/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Заявник: ОСОБА_1

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 39364560 та № 64511557 (суддя Глушко О.І.), постановлену в м.Бахмач,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 31 547,58 грн 3% річних за прострочення грошового зобов`язання. Позов мотивовано тим, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у сумі 71 998,04 грн та видано виконавчий лист 03 жовтня 2005 року у справі №2/1313/2005. Постановою державного виконавця ДВС Бахмацького РУЮ було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, а постановою від 04 серпня 2016 року за ухвалою Бахмацького районного суду від 29 липня 2016 року було замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 . Боржник ухилявся від виконання рішення суду, що стало підставою для звернення позивачки до суду з вимогою нарахування коштів у порядку ч.2 ст.625 ЦК України як фінансової санкції за прострочення грошового зобов`язання.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2020 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 29 359 грн 92 коп. в рахунок 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 17.01.2006 року по 02.07.2020 року включно; в іншій частині позовних вимог відмовлено; вирішено питання про судові витрати.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року вказане рішення суду першої інстанції змінено, зменшено період та розмір стягнутої суми із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості, яка утворилася у зв`язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання за період з 01.01.2007 по 03.07.2020 з 29 359,92 грн до 27 041,02 грн, та судових витрат з 840,80 грн до 723,09 грн на користь держави; в іншій частині рішення суду залишено без змін; вирішено питання про судові витрати.

У березні 2021 року із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні звернулася ОСОБА_5 . Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року вказану заяву задоволено; замінено сторону у виконавчих провадженнях №39364560 та №64511557 з виконання за виконавчими листами відповідно № 2/1313/2006 року від 14.02.2006 року та 2/728/373/20 від 27.01.2021 року, виданими Бахмацьким районним судом, по цивільних справах за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики і відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення грошових вимог в порядку ст. 625 ч. 2 ЦПК України зі стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_5 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 29.01.2021 року.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 02 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП №39364560 та ВП №64511557 з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що 14 березня 2023 року між первісним кредитором ОСОБА_5 та новим кредитором ОСОБА_1 був укладений договір про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги про стягнення з боржника грошових коштів.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2023 року заяву задоволено; замінено сторону у виконавчих провадженнях № 39364560 та № 64511557 з виконання за виконавчими листами відповідно № 2/1313/2006 року від 14.02.2006 року та 2/728/373/20 від 27.01.2021 року, виданими Бахмацьким районним судом, по цивільних справах за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики і відшкодування моральної шкоди та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення грошових вимог в порядку ст. 625 ч. 2 ЦПК України зі стягувача ОСОБА_5 на ОСОБА_1 відповідно до договору про відступлення права вимоги від 14.03.2023 року. Ухвалу суду мотивовано тим, що внаслідок відступлення права вимоги ОСОБА_1 набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги на виконання вищевказаних рішень судів за виконавчими листами у виконавчих провадженнях ВП № 39364560 та ВП 64511557.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу суду і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 надсилав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки 14 квітня 2023 року перебував у відрядженні, але суд не задовольнив її. За доводами боржника, ні заявник, ні ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, оригінал договору про відступлення права вимоги суд не досліджував. Також ОСОБА_2 посилається, що суд не взяв до уваги той факт, що в провадженні Бахмацького районного суду перебуває цивільна справа №728/1117/22 за його позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29 січня 2021 року та застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2021 року такою, що не підлягає виконанню. Заявник та ОСОБА_5 не повідомили суд про наявність такого спору, що свідчить про недобросовісну поведінку цих осіб, направлену на неправомірне заволодіння коштами ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України однією з основних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа) виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Отже, під час вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків сторони, яка вибула.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або безпосередня вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у цивільних відносинах.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, який набув від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, зокрема й право бути стороною виконавчого провадження.

Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18) та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни стягувача його правонаступником у виконавчих провадженнях.

Згідно з матеріалами справи разом із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ОСОБА_1 подав до суду Договір про відступлення права вимоги від 14 березня 2023 року, за умовами якого ОСОБА_5 (первісний кредитор) відступає, а ОСОБА_1 (новий кредитор) набуває право вимоги, належне первісному кредитору у відповідності до ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.04.2021 року за виконавчими провадженнями ВП №39364560 та ВП 64511557 про стягнення з боржника ОСОБА_2 грошових коштів загальною сумою 99039,06 гривень (а.с.179).

Договір про відступлення права вимоги від 14 березня 2023 року не визнаний судом недійсним.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_1 на підставі чинного договору про відступлення права вимоги став кредитором ОСОБА_2 , є правові підстави для заміни стягувача його правонаступником у виконавчих провадженнях.

12 квітня 2023 року ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 14 квітня 2023 року, оскільки в цей день перебуватиме у відрядженні. Проте, він не надав підтверджуючих документів, у зв`язку з чим суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду заяви.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

Згідно із ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що додана ОСОБА_1 до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні копія договору про відступлення права вимоги засвідчена належним чином, ОСОБА_2 у суді першої інстанції не ставив під сумнів відповідність копії договору оригіналу, а тому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що суд не досліджував оригінал вказаного договору.

Посилання боржника на те, що в провадженні Бахмацького районного суду перебуває цивільна справа №728/1117/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29.01.2021 року та застосування наслідків недійсності правочину шляхом визнання ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.04.2021 року такою, що не підлягає виконанню, не впливають на висновок суду першої інстанції про наявність підстав для заміни стягувача його правонаступником у виконавчих провадженнях.

Так, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 з вимогою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29 січня 2021 року та застосування правових наслідків недійсності правочину.

Проте договір про відступлення права вимоги від 14 березня 2023 року не є предметом вищевказаного позову, боржник не звертався до суду із заявою про зупинення провадження до розгляду іншої справи, а питання правомірності набуття ОСОБА_5 права вимоги не є предметом дослідження під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: