_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/6059/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

01.12.2023

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали заяви комунального підприємства «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 10999,81 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року Комунальне підприємство «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» звернулося до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 10999,81 грн.

Розглянувши матеріали заяви комунального підприємства «Житлово - комунальний сервіс «Чорноморський» суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

З метою з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника судом в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України був направлений запит до відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Можливістю здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом наділені не малолітні, а неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Суддя зауважує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою особою, тобто на час розгляду справи не має повної цивільної дієздатності у розумінні статей 30-34 ЦК України, а тому не може бути боржником по справі.

Цивільно-правова відповідальність - це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов`язків, зобов`язань, що пов`язані з порушенням суб`єктивних цивільних прав другої сторони.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону дитинства", дитина - це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Неповнолітня особа - це фізична особа у віці від 14 до 18 років.

Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно та договору укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Однак, якщо в неповнолітнього немає майна, достатнього для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть його батьки (усиновлювачі), піклувальники (стаття 33 ЦК України).

Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується її батьками (усиновлювачами), піклувальником або закладом у якому перебувала неповнолітня особа, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Батьки (усиновлювачі), піклувальники, заклад, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, зобов`язані відшкодувати шкоду до досягнення особою повноліття. Особа відшкодовує завдану шкоду самостійно після досягнення повноліття або якщо неповнолітня особа стане власником майна, достатнього для відшкодування такої шкоди (стаття 1179 ЦК України).

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Поряд з цим, в порушення зазначених вище вимог процесуального закону, стягувачем до заяви не було додано відповідного договору, за яким він пред`являє вимоги по відношенню до неповнолітньої.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Отже, суддя відмовляє у видачі судового наказу, оскільки боржником є неповнолітня особа.

Керуючись ст.ст. 163-167, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Житлово - комунальний сервіс «Вузівський» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово - комунальні послуги у розмірі 10999,81 грн.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бескровний Я. В.