П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Київ

справа № 757/463/23-ц

провадження№22-ц/824/6866/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 9 січня 2023 року, постановлену у складі судді Волкової С.Я.,

у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян Олени Грайровни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 9 січня 2023 року відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян О.Г. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Не погоджуючись з такою ухвалою, старший державний виконавець Григорян О.Г. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служи Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 43685637 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року по справі № 2/2608/426/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Родовід Банк" 17 079 096,59 грн.

16 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. Даною постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду та в п`ятиденний термін подати декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Державним виконавцем було проведено ряд заходів з примусового виконання рішення.

Боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження та за весь період часу знаходження виконавчого провадження на виконанні жодних пояснень щодо підстав невиконання рішення суду не надходило та самостійно кошти направлені на виконання даного рішення суду боржником не перераховувались.

Боржник ОСОБА_1 жодним чином не повідомила державного виконавця про відкриття рахунків, про джерела отримання доходів, не подала декларацію про доходи та майно боржника - фізичної особи та жодним чином не сприяє виконанню рішення суду, хоча про наявність невиконаних зобов`язань повідомлена.

Будь-яке рухоме та нерухоме майно за боржником не реєструвалось, отже задовольнити вимоги стягувача за рахунок реалізації майна боржника не виявляється можливим.

Єдиний можливий спосіб спонукати боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань по виконанню (хоч частковому) рішення суду це обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно наданої Головним управлінням Державної міграційної служби України в м.Києві боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон - серії НОМЕР_1 , орган видачі - 8001, та 20 травня 2014 року- паспортом громадянина України для виїзду за кордон - серії НОМЕР_2 , орган видачі -8090.

Крім того, згідно повідомлення Державної прикордонної служби України, боржник постійно перетинає кордон України. Останній виїзд здійснено - 3 квітня 2022 року.

З метою відібрання пояснень боржника щодо невиконання рішення суду, не подання декларації та інших документів стосовно подальшого виконання рішення суду, державним виконавцем неодноразово направлялись на адресу боржника відповідні вимоги.

Однак боржником ігноруються вимоги державного виконавця, запитувана інформація не надана та жодних пояснень з приводу можливих заходів вчинених боржником направлених на виконання даного рішення суду боржником не надано.

З метою виявлення належного боржнику майна за місцем його проживання, державним виконавцем здійснено вихід, за наслідками якого складено акт, з тексту якого вбачається що боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає, майна належного боржнику не виявлено.

Про наявність будь-яких отриманих доходів, боржником також не повідомлено державного виконавця, що в свою чергу також є свідченням ухилення боржника від виконання рішення суду. Викладені обставини було доведено в поданні та доданих до нього доказів суду першої інстанції, однак судом взагалі не враховані.

На день подачі вказаного подання відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняла будь-які дії щодо виконання судового рішення. Разом з тим, відсутні докази наявності об`єктивних причин, наприклад тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду, хоч в будь-якій його частині.

Зазначене свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень судів. Боржником в період з 24 вересня 2012 року (набрання рішенням законної сили) живе повноцінним життям, харчується, одягається, працює, часто їздить за кордон, при цьому, маючи фінансову можливість, жодної копійки боргу стягувачу не сплатила.

В судовому засіданні старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян О.Г. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання та тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту, до моменту повного виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва у справі 2/2608/426/12 (виконавче провадження №43685637).

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про день, час та місце розгляду справи судом.

Конверт відправлений на адресу боржника ОСОБА_1 повернувся до суду з довідкою поштового відділення із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" /а.с.152-153/, а тому відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату.

За таких обставин, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність боржника ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення старшого державного виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян О.Г., перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 43685637 з виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва від 23 травня 2013 року у справі №2/2608/426/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Родовід Банк" 17 079 096,59 грн.

16 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі. Даною постановою зобов`язано боржника виконати рішення та в п`ятиденний термін подати декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи.

Постанова про відкриття провадження повернулась до відділу без вручення адресату з довідкою поштового відділення з зазначенням причини повернення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання".

Постановою від 20 серпня 2014 року державним виконавцем арештовано все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми заборгованості.

Згідно інформації наданої Державною податковою службою в порядку електронного обміну, боржниця отримувала доходи в ТОВ «Фірма «Вікторія і К».

Постановою від 12 серпня 2015 року державним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка працевлаштована у ТОВ " Фірма "Вікторія ІК".

З метою проведення стягнення з доходів боржника, 12 серпня 2015 року державним виконавцем направлялась на адресу зазначеної юридичної особи відповідну постанову.

На виконання постанови про звернення стягнення із заробітної плати боржника, на рахунок з обліку депозитних сум відділу, ТОВ «Фірма «Вікторія і К» відраховувались кошти утримані із заробітної плати боржника.

Постановою від 22 квітня 2020 року державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках в АТ " ОТП Банк", АТ КБ " ПриватБанк", АБ " Кліринговий дім". АТ " Райффайзен Банк Аваль, АТ " Ощадбанк", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Постановою від 22 квітня 2020 року державним виконавцем звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яка отримує дохід у ТОВ "БЕНТЕН".

З метою виявлення належного боржнику майна за місцем її проживання, державним виконавцем неодноразово здійснено вихід та за наслідками виходів складено акти, з тексту яких вбачається що боржник ОСОБА_1 за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає.

Згідно відповідей та довідок, отриманих державним виконавцем на запити щодо наявності у боржника ОСОБА_1 доходів та майна, вбачається, що майно, на яке можливо було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу відсутнє /а.с. 16, 18,19,20, 21, 33-34, 53/.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України надано інформацію, що ОСОБА_1 з 2014 року по 2016 рік, у 2020 році та у квітні 2022 року перетинала державний кордон України /а.с. 15,43-46, 54/.

За приписами статті 129-1 Конституції України,судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.18 ЦПК України).

Отже, виконання судових рішень у цивільних, адміністративних, господарських справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Невиконання боржником судового рішення, яке набрало законної сили, порушує положення статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України, суперечить практиці Європейського суду з прав людини у справах проти України щодо тривалого невиконання рішень національних судів та відсутність ефективних національних засобів юридичного захисту в розумінні статей 6 та 13 Конвенції та стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Пунктом 19 ч. 3 ст.18 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так,ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Частинами 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 вказаного Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а також не надано жодного доказу ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 31 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції закону на час відкриття виконавчого провадження) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналогічна норма закону міститься в ч.1 ст. 28 Закону України " Про виконавче провадження" (в редакції закону на час розгляду справи) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню ч.1 ст. 28 Закону України " Про виконавче провадженя", за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

А відтак, посилання суду першої інстанції на те, що державним виконавцем не надано доказів отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №43685637 від 16 червня 2014 року є помилковим.

Матеріали справи свідчать про те, що державним виконавцем вчинялись всі передбачені законодавством виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду. Боржник ОСОБА_1 , будучи обізнаною про ухвалене судом рішення та повідомлена про початок його примусового виконання, на виклик державного виконавця не з`являється.

З наявних в матеріалах справи відповідей та довідок, отриманих приватним виконавцем на запити щодо наявності у боржника доходів та майна, вбачається, що майно, на яке можливо було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу, відсутнє, як і відкриті клієнтські рахунки у банках з достатньою сумою коштів для погашення заборгованості. Разом з тим, вказані обставини не є беззаперечним підтвердженням відсутності у боржника можливості виконати рішення суду, оскільки вона є працездатною особою, доказів щодо неможливості якою отримувати доходи відсутні.

Крім того, на запит державного виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено про те, що ОСОБА_1 періодично, починаючи з 2014 року по 2016 рік, у 2020 році та у квітні 2022 року перетинала державний кордон України /а.с. 15,43-46, 54/.

ОСОБА_1 інформацію про відкриття рахунків державному виконавцю не надала, але факт постійного відкриття рахунків у різних банківських установах, також свідчить про намір боржника ухилитись від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.

Систематичне та часте перетинання кордону України, яке здійснює боржник ОСОБА_1 , може свідчити про наявність доходів та можливості виконувати свої зобов`язання, покладені на неї рішенням суду, чого остання не робить.

За таких обставин та з урахуванням ухилення боржника від явки на виклик державного виконавця для надання достовірних відомостей про її доходи та пояснення обставин невиконання рішення суду, наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

При цьому, боржником не надано суду доказів, що невиконання рішення суду зумовлено об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, а тому колегія суддів приходить до висновку, що обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а також вчиняє дії, які роблять неможливим та ускладнюють його виконання, що є неприпустимим в силу вимог закону і порушують права стягувача на своєчасне виконання судового рішення і одержання власних коштів від боржника.

Суд першої інстанції зазначені обставини не врахував і дійшов помилкового висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян О.Г. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

При цьому слід зазначити, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд.

Так у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 9 січня 2023 року, скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Григорян Олени Грайровни задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право виїзду за межі України без вилучення паспорту, до моменту повного виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва у справі 2/2608/426/12 (виконавче провадження №43685637).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 1 червня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус