Провадження № 2-з/686/283/23
УХВАЛА

30 листопада 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дзюбі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії.

29.11.2023 року до суду також надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій остання просить заборонити АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії щодо списання (стягнення) коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» з усіх рахунків, в тому числі зарплатних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що невідомою особою було здійснено несанкціонований вхід до мобільного додатку Приват24, оформлено онлайн кредитну карту з лімітом 33000 грн., які були використані без відома та втручання ОСОБА_1 . Будь-які смс-повідомлення про оформлення або використання кредитних коштів на мобільний телефон та мобільний додаток останньої не надходили. Позивачка заперечує факт подачі заявки на оформлення онлайн кредитної картки, підписання будь-яких документів, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Однак, станом на сьогоднішній день банк щомісячно здійснює відрахування із зарплатної картки власних коштів ОСОБА_1 , що підтверджується скріншотами з виписки по картковому рахунку позивача. 05.10.2023 року після звернення останньої до банку, АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у припиненні здійснення вказаних відрахувань.

Також, заявниця посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що остання не зможе захистити права, за захистом яких звернулася до суду. Окрім того, безпідставне списання коштів ОСОБА_1 призводить до погіршення її матеріального становища, оскільки остання щомісячно виплачує борг за кредитними коштами, які нею не використовувались, та є потерпілою особою згідно постанови ГУНП в Хмельницькій області від 13.06.2023 року.

Враховуючи викладене, заявниця просить задоволити подану заяву про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву слід задовольнити, посилаючись на наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

Згідно з п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.

Враховуючи те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду по справі №686/31831/23, з метою забезпечення належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів позивача, з урахуванням співмірності забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню та слід застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» вчиняти дії щодо списання (стягнення) коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» з усіх рахунків, в тому числі зарплатних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Керуючись ст.149 ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» вчиняти дії щодо списання (стягнення) коштів на користь АТ КБ «ПриватБанк» з усіх рахунків, в тому числі зарплатних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №686/31831/23.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30).

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин