Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді - Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Цмур Т.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородького міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 17 липня 2020 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі, у сторін народився син : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що у них різні погляди на життя, виникають постійні сварки та непорозуміння . Подальше збереження шлюбу неможливе, фактично припиненні сімейні стосунки через різні погляди на життя.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився , однак, подав до суду заяву про задоволення позивної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явивлась, однак, від неї до суду подано заяву, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі .

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, 17 липня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації активів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) .

Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу, про що свідчить зміст поданої ним до суду заяви від 17 листопада 2023 року.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність малолітніх дітей, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, шлюб підлягає розірванню.

Оцінюючи наявні у справі докази та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 визнала позов у повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги позивача.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Залишити відповідачу прізвище, яке набуте в шлюбі, суд вважає за можливе залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 185,СК України, ст. ст.10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 липня 2020 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( прізвище до шлюбу ОСОБА_5 ), що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації активів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) ,- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище набуте в шлюбі « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , мешканки, АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору 1073грн. ,60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , мешканки, АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору 1073грн. ,60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , мешканки, АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скаргана рішення суду подається протягом тридцятиднів здня йогопроголошення безпосередньодо Закарпатськогоапеляційного суду.Якщо всудовому засіданнібуло оголошенолише вступнута резолютивнучастини судовогорішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строкобчислюється здня складенняповного судовогорішення.Учасник справи,якому повнерішення судуне буловручене удень йогопроголошення абоскладення,має правона поновленняпропущеного строкуна апеляційнеоскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул

-