Провадження № 2/147/399/23
У Х В А Л А

іменем України

01 грудня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Прокопенко В. М.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Рябоконя Р. П.,

під час розгляду у відкритому підготовчому засіданні у залі Тростянецького районного суду Вінницької області цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , поданої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, встановив:

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , поданої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

18 серпня 2023 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (Т. 2, а.с. 111-116). Заява мотивована тим, що відповідно до обставин військового часу держава в разі загибелі її громадянина виплачує кошти сім`ї загиблого в порядку компенсації за втрату годувальника, члена сім`ї. Покійний батько неповнолітнього позивача, не будь він вбитий відповідачем, достойно захищав би свою країну та свою сім`ю. Заявлене відшкодування моральної шкоди явно неспівмірне з завданою моральною довічною шкодою, а тому позивач вважає за необхідне в порядку п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України збільшити розмір відшкодування моральної шкоди з 750000 гривень до 5 мільйонів гривень з відповідача, хоча і ця сума явно пом`якшена та не відповідає втраті батька.

Підготовче засідання призначено на 10:00 годину 01 грудня 2023 року.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, причини неприбуття суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення підготовчого засідання до суду не надходило.

Відповідач та його представник у підготовчому засіданні щодо прийнятності заяви позивача повідомили, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідачу не направлена, а тому відповідно до вимог ЦПК України просили її повернути позивачу. Відповідач зазначив, що позивачу було достовірно відомо, що він спочатку відбував покарання у місцях позбавлення волі, а потім проживав у м. Первомайськ Харківської області, а тому відправлена кореспонденція на село Цибулівку ним не отримувалась, тому не можна вважати, що позивачем виконано вимоги ЦПК україни щодо надсилання заяви про збільшення позовних вимог учасникам.

Заслухавши осіб, які прибули в судове засідання суд дійшов таких висновків.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 статі 49 ЦПК України зазначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є: певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц).

Отже, з огляду на прохальну частину первісних та збільшених позовних вимог, вбачається, що позивач саме змінив предмет позовних вимог, а відтак обставини позову не змінились.

Таким чином, подана заява відповідає вимогам ст. 49 ЦПК України, що відповідно не перешкоджає у її прийнятті до розгляду.

Доводи сторони позивача про те, що позивачем не виконано вимог ч. 5 ст. 49 ЦПК України, спростовуються матеріалами справи, з огляду на таке.

Зі змісту заяви про збільшення розміру позовних вимог випливає, що позивачем додано квитанцію про відправлення копії заяви для відповідача. Власне, з поданого доказу направлення копії такої заяви відповідачу (Т. 2 а.с. 112), випливає, що заява на ім`я ОСОБА_1 направлена за адресою: АДРЕСА_1 . На час надходження заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, у останньої були відсутні інші відомості щодо адреси місця перебування відповідача. Водночас про те, що у відповідача змінилася адреса місця перебування на м. Первомайський, Лозівський район, Харківська область, стало відомо із поданої відповідачем заяви про спрямування справи за підсудністю (08.09.2023, Т2, а.с. 130-131) та в підготовчому засіданні за участю ОСОБА_2 , яке відбулося 18.09.2023. Таким чином, станом на день подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем було дотримано вимоги ч. 5 ст. 49 ЦПК України, а саме щодо надання доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає, вимогам ст. 49 ЦПК України, а відтак підлягає прийняттю до розгляду, у зв`язку з цим, сторонам варто встановити строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив та пояснення щодо позову і відзиву.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Керуючись статтями 43, 49, 197, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 поданої в інтересах ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог прийняти до розгляду.

Встановити відповідачу десятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з врахуванням збільшення позовних вимог. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст. 178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2023 року.

Суддя О. Г. Борейко