Справа №487/9353/21
Провадження №2/487/518/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.05.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Ященко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Голубенко Д. К. звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Інфінанс», в якому просив визнати недійсним, з моменту укладення, договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту, укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначає про те, що в грудні 2021 року з інформаційного витягу Українського бюро кредитних історій, йому стало відомо про те, що 18.01.2021 між ним та відповідачем нібито було укладено кредитний договір №/1 на підставі якого відповідач нібито надав позивачу кредит, а позивач в свою чергу отримав грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень.

Однак, позивач будь-які кредитні договори, договори позики та інші правочини, спрямовані на отримання у позику (кредит) грошових коштів з ТОВ «ІНФІНАНС» ніколи не укладав, не підписував та грошові кошти від відповідача не отримував, на банківські (особові) рахунки відкриті на ім`я позивача, грошові кошти від ТОВ «ІНФІНАНС» не надходили.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.01.2022 відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження. Крім того, витребувано у ТОВ «Інфінанс»: договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту; заявки ОСОБА_1 на отримання кредиту; пропозицій (оферт) ТОВ «Інфінанс» адресованих ОСОБА_1 укласти кредитний договір (договір позики); акцепту (згоди) ОСОБА_1 про прийняття пропозицій (оферти) ТОВ «Інфінанс» на укладення кредитного договору; інших документів, які стали підставою для укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту; платіжного доручення ТОВ «Інфінанс» на перерахування ОСОБА_1 грошових коштів; довідки про належність рахунку отримувача коштів ОСОБА_1 . А також витребувано у МРУП ГУНП в Миколаївській області з матеріалів кримінального провадження від 19.02.2021 №0000110 копії таких документів: договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту; заявки ОСОБА_1 на отримання кредиту; пропозицій (оферт) ТОВ «Інфінанс» адресованих ОСОБА_1 укласти кредитний договір (договір позики); акцепту (згоди) ОСОБА_1 про прийняття пропозицій (оферти) ТОВ «Інфінанс» на укладення кредитного договору; інших документів, які стали підставою для укладання договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту; платіжного доручення ТОВ «Інфінанс» на перерахування ОСОБА_1 грошових коштів; довідки про належність рахунку отримувача коштів ОСОБА_1

05.10.2022 від МРУП ГУНП в Миколаївській області до суду надійшли копії матеріалів кримінального провадження №0000110 від 19.02.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою від 29.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті

09.05.2023 представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача до суду не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином на адресу місця знаходження товариства, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надавали.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився та представник позивача проти такого вирішення справи не заперечувала.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Витребувані у відповідача судом докази, ТОВ «Інфінанс» суду не надало.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу Українського бюро кредитних історій від 16.12.2021, між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» 18.01.2021 було укладено кредитний договір №/1, на підставі якого відповідач надав позичальнику кредит, а останній в свою чергу отримав грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень. Крім того, зазначено, що сума заборгованості станом на 15.12.2021 становить 45920,00 грн.

19 лютого 2021 року на підставі заяви позивача до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне провадження №0000110, за фактом вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке полягало у використання персональних даних позивача для оформлення кредиту.

В матеріалах кримінального провадження №0000110 від 19.02.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, знаходиться пропозиція укласти договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту згідно заявки-анкети №3439999 від 18.01.2021, де відповідач пропонує ОСОБА_1 прийняти умови та правила надання грошової позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до вказаних умов, сума кредиту становить 4000,00 грн, річна відсоткова ставка становить 638,75%. Крім того, в матеріалах кримінального провадження знаходиться акцепт оферти від 18.01.2021 від вмені ОСОБА_1 на укладення вищевказаного договору. Вказані документи підписані електронним підписом.

На теперішній час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває та підрозділом дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводяться слідчі (розшукові) дії.

Позивач стверджує, що кредитний договір від 18.01.2021 №/1 за допомогою електронного підпису ним не підписував та доказів того, що особа, яка підписала вказаний договір, автентифікована як позивач ОСОБА_1 суду відповідачем не надано.

Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 18.01.2021 о 17:01:58 було успішно перераховано кошти в сумі 4000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .

З наданих ОСОБА_1 доказів, вбачається, що він є власником особових рахунків № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих у АТ «Приватбанк», особових рахунків № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкритих в ПАТ «Державний ощадний банк України», та особового рахунку № НОМЕР_7 , відкритого в АТ «ОТП Банк» та відповідно до наданих банківськими установами виписок з особових рахунків позивача вбачається, що починаючи з січня 2021 року по грудень 2021 року будь-які перекази, перерахування від ТОВ «ІНФІНАНС» на вищезгадані банківські рахунки не здійснювались та грошові кошти на підставі оспорюваного договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 року на них не зараховувались.

Відповідачем жодних доказів належності та користування позивачем платіжною карткою № НОМЕР_1 суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також здій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 639 ЦК України визначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо Вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частина 3 статті 207 ЦК України чітко визначає, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором с домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1954 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» автентифікація електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.

Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи;

Частиною 1 статті 14 цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України.

Особливі вимоги відповідно до цього Закону пред`являються до кваліфікованої електронної довірчої послуги.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» копією документа на папері для електронного документа візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Статтею 11 цього Закону визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відносяться: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину: електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем, або під впливом тяжкої обставини.

Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частини третя та п`ята статті 203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених правових норм у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку, що позивач ані власноруч, ані шляхом застосування електронного підпису не підписував оспорюваний кредитний договір, не надавав своєї згоди на його укладання, не подавав будь-яких заявок на отримання кредиту і не приймав будь-яких пропозицій щодо його надання, а також грошових коштів за спірним договором не отримував і вказані обставини відповідачем не спростовані.

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання недійсним, з моменту укладення, Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту, укладеного між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору позики задовольнити.

Визнати недійсним, з моменту укладення, Договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/1 від 18.01.2021 (оферти) та надання кредиту, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфінанс», місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 37, .

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 23.05.2023.