КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Лопатько Світланою Василівною, яка діє на підставі договору, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересаї малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко Сергій В`ячеславович, Служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпро ради, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, скасування свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила:

скасувати свідоцтво про право на спадщину серія та номер; реєстр. № 538, виданий 21.06.2019, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частини квартири, розташованій: АДРЕСА_1 .

в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 .

в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину на садовий будинок, загальною площею 292,3 кв.м., зареєстрований 22.01.2009 на підставі рішення виконавчого комітету Сонячнодолинської сільської ради № 4 за померлим ОСОБА_6 , адреса об`єкта; АДРЕСА_3 .

в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0.0552 га, кадастровий номер ;15;001;0092, яка розташована в СТ «Сонячна Долина», ділянка № НОМЕР_1 , с. Миндальне, м. Судак, АР Крим.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Hyundai Tiburn, 1998 р. випуску, колір червоний, двигун № НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь спадкоємців ОСОБА_6 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 компенсацію їх часток від вартості автомобіля по 14 250,00 грн. кожній.

Поділити боргові зобов`язання перед кредиторами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у розмірі 200 000,00 доларів США між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наступним чином:

визнати як борг за ОСОБА_1 частину від суми загального боргу, що становить 100 000,00 дол США у гривні за офіційним курсом НБУ на момент повернення боргу, та

визнати як борг за спадкоємцями ОСОБА_6 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_2 по частини від суми загального боргу, що становить у кожного 50 000,00 дол США у гривні за офіційним курсом НБУ на момент повернення боргу, але не більше вартості спадкового майна.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06.12.1991 між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер і лише після його смерті позивач дізналась про те, що 26.08.2014 ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ними.

До моменту смерті чоловіка вони завжди проживали однією сім`єю, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька - ОСОБА_4 . З червня по вересень 2014 року позивач з донькою перебували у АР Крим, про подання чоловіком позову про розірвання шлюбу та ухвалення рішення їй нічого відомо не було.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач подала заяву про його перегляду і на момент звернення до суду з цим позовом кінцеве рішення у справі не ухвалено.

За час шлюбу поділ спільного майна між подружжям проведено не було.

В період шлюбу ними було нажито наступне майно, право власності на яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_6 :

1) земельна ділянка площа 0,0552 га, кадастровий номер :15:001:0092, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: АРК, м. Судак, с. Миндальне, право власності на яку набуто на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НА № 672433 від 27.12.2005;

2) садовий будинок загальною площею 292,3 кв.м, розташований: АДРЕСА_3 , право власності на який набуто на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 16.02.2009;

3) 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 , загальної площі 61,1 кв.м;

4) автомобіль марки HUNDAI, моделі TIBURN, 1998 р.в., двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , право власності на який набуто на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого Дніпропетровським МРЕВ - 2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 10.09.1998.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому майно.

07.12.2018 ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини.

29.12.2018 заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подано її законним представником - ОСОБА_2

13.05.2019 позивач також звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 , яка діяла як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і 21.06.2019 ним було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 на частину зазначеної квартири. Вважає, що видача цього свідоцтва порушує її права, оскільки вона має право на спадщину після смерті ОСОБА_6 як його дружина, а також вона має право на 1/2 частину набутого ним у шлюбі майна. У зв`язку з цим просить визнати за нею право власності на частину цієї квартири і скасувати видане свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до малолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко С.В., служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпро ради, ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування свідоцтва про право на спадщину задоволено частково.

Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.06.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком С.В., зареєстрованого у реєстрі за № 538, на ім`я ОСОБА_3 щодо спадкування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зміни розміру успадкованої частки зазначеного майна до 1/3.

Внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно припинивши право власності ОСОБА_3 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 , зареєстроване у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.06.2019, номер запису про право власності 32092425, залишивши у її власності 1/3 частину цієї квартири.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Роз`яснено учасникам справи, що у зв`язку із внесенням змін до свідоцтва про право на спадщину нотаріус, у провадженні якого знаходиться спадкова справа після смерті - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Повернуто ОСОБА_1 з депозитного рахунку Оболонського районного суду м. Києва 19 000,00 грн, сплачених нею згідно квитанції № 25 від 16.07.2021.

Вирішено питання розподілу судових витрат (т. 3 а.с. 126-136).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить:

змінити рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2022 по справі №756/12409/19, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

«1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до малолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренко С.В., служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпро ради, ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя, скасування свідоцтва про право на спадщину - задовольнити частково.

2. Скасувати свідоцтво про право на спадщину серія та номер: реєстр. № 538, виданий 21.06.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В., згідно якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та припинити право власності ОСОБА_3 , номер запису про право власності 32092425, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Роз`яснити учасникам справи, що у зв`язку із скасуванням свідоцтва про право на спадщину нотаріус, у провадженні якого знаходиться спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 884 (вісімсот вісімдесят чотири) гривні 55 копійок судових витрат

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 884 (вісімсот вісімдесят чотири) гривні 55 копійок судових витрат.

7. Повернути ОСОБА_1 з депозитного рахунку Оболонського районною суду м. Києва 19 000,00 грн, сплачених нею згідно квитанції № 25 від 16.07.2021.».

Вказує, що для виконання вищевказаного рішення суду на практиці необхідно щоб до нотаріуса звернувся той спадкоємець, якому внесли зміни до свідоцтва про право на спадщину, який має повернути це свідоцтво нотаріусу, на підставі якого нотаріус видає цьому спадкоємцю нове свідоцтво на 1/3 частину вищевказаної квартири, та відповідно до ст. 312 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус зобов`язаний провести нову реєстраційну дію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом реєстрації права власності спадкоємця на 1/3 частину вищевказаної квартири, що виникає на підставі нового свідоцтва про право на спадщину від нового числа та за новим номером. У зв`язку з цим, є некоректним внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у запис про право власності ОСОБА_3 , номер запису про право власності 32092425, залишивши у її власності 1/3 частину цієї квартири, оскільки наявність вказаного запису в реєстрі зробить неможливим для нотаріуса провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/3 частину цієї квартири на підставі нового свідоцтва.

Замість цього нотаріус буде вимушений згідно п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняти рішення про відмову в проведенні державної реєстрації права власності, оскільки будуть наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Лопатько С.В. підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.1991 між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2014 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд цього рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 зазначене заочне рішення скасовано.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2019 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у зв`язку зі смертю позивача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.06.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 у цій справі закрито, а апеляційну скаргу повернуто заявнику.

Після смерті ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренка С.В. з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , а також позивач ОСОБА_1 .

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_6 увійшло наступне майно:

1) Земельна ділянка площа 0,0552 га, кадастровий номер :15:001:0092, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: АРК, м. Судак, с. Миндальне, право власності на яку набуто на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НА № 672433 від 27.12.2005;

2) садовий будинок загальною площею 292,3 кв.м, розташований: АДРЕСА_3 , право власності на який набуто на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 16.02.2009;

3) квартира АДРЕСА_2 , загальної площі 61,1 кв.м;

4) автомобіль марки HUNDAI, моделі TIBURN, 1998 р. випуску, двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , право власності на який набуто на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого Дніпропетровським МРЕВ - 2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 10.09.1998 р.

При цьому, квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства Дніпропетровської міської ради від 02.02.2006, на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_9 07.09.2007 між співвласниками укладено Договір про визначення часток у спільній сумісній власності, за умовами якого співвласникам належить по 1/2 частині цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла, а ОСОБА_6 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не встиг оформити спадщину у зв`язку зі смертю.

ОСОБА_2 , яка діяла як законний представник малолітньої ОСОБА_3 , звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренка С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і 21.06.2019 ним було видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 на частину зазначеної квартири.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1280 ЦК України встановлено якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини 2, 3 статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину.

Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 № 1810/5).

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правильно виходив з того, що чинне законодавство не передбачає можливості у судовому порядку скасувати видане раніше свідоцтво про право на спадщину, але відмова у задоволенні позовних вимог в цій частині лише з міркувань неналежно обраного позивачем способу захисту, на думку суду є неприпустимою.

Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано ст. 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено ст. 1300 ЦК України.

Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці.

У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним.

У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією.

За таких обставин, передбачений ст. 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців.

Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно, відомості про зміни повинні бути внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку.

У даному випадку, посилаючись на те, що свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 видано неправомірно, позивач зазначала, зокрема, що згідно зі ст. 1261 ЦК України, перша черга спадкоємців за законом складається з дітей спадкодавця та того з подружжя, який його пережив. Як встановлено судом після смерті ОСОБА_6 спадщину прийнято його дітьми - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також позивачкою ОСОБА_1 , яка на момент вирішення цієї справи судом є дружиною ОСОБА_6 у зв`язку зі скасуванням попередньо ухваленого Кіровським районним судом м. Дніпра заочного рішення та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

03.06.2020 ухвалено кінцеве рішення в справі про розірвання шлюбу у справі за відповідним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 .

Отже, судом першої інстанції було правильно встановлено, що оскільки шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірваний не був, на момент відкриття спадщини, тому вона має право на спадкування після смерті чоловіка як спадкоємець першої черги разом з його дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

У зв`язку із вищевикладеним, суд першої інстанції правильно визнав, що спадкова маса підлягала розподілу між трьома спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 , а саме: між його дітьми - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_1 , і, як наслідок, правильно вважав про необхідність внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.06.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазуренком С.В., зареєстрованого у реєстрі за № 538, на ім`я ОСОБА_3 щодо спадкування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом зміни розміру успадкованої частки зазначеного майна до 1/3. Оскільки такі дії будуть ефективним захистом прав позивача.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону».

Отже, після видачі приватним нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_3 , 21.06.2019 ним було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 № 47453892, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 32092425.

Враховуючи норми діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що якщо зазнає зміни документ, що підтверджує право власності спадкоємців на нерухоме майно, відомості про зміни повинні бути внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку.

Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального та матеріального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про часткове задоволення позову. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Лопатько Світланою Василівною, яка діє на підставі договору, залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 25 травня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова