П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2023 року місто Київ

справа № 382/214/22

провадження №22-ц/824/6038/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ПАТ «Укрнафта»

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», подану адвокатом Жилою Мариною Ігорівною,

на рішення Яготинського районного суду Київської області від 1 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Кисіль О.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з ПАТ «Укрнафта» заборгованість із заробітної плати в розмірі 27511,35 грн.

Позов обґрунтовано тим, що позивач з 16 березня 2021 року працювала на посаді оператора заправних станцій 3 розряду відділення реалізації нафтопродуктів по Київській області департаменту роздрібної торгівлі апарату управління ПАТ «Укрнафта».

В період з 12 травня по 23 липня 2021 року позивач внаслідок захворювання знаходилась спочатку на стаціонарному, потім - на амбулаторному лікуванні.

Після повернення на роботу 24 липня 2021 року роботодавець звільнив позивача із займаної посади за угодою сторін на підставі ст.36 КЗпП України відповідно до наказу № 17/80-к від 22 липня 2021 року.

Відповідачем за весь час перебування у трудових відносинах позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 45288,27 грн., що підтверджується довідкою від 31 серпня 2021 року, виданою товариством, завіреною підписами начальника відділення та бухгалтера.

Безпосередньо перед прийняттям на роботу під час проходження співбесіди в ПАТ «Укрнафта», позивачу повідомили, що з метою перерахування роботодавцем працівникові заробітної плати та інших належних платежів, позивач має відкрити банківський рахунок у банку «Південний», в якому у ПАТ «Укрнафта» знаходиться на обслуговуванні зарплатний проект.

15 березня 2021 року на виконання вимоги роботодавця позивач заповнила Заяву-договір банківського рахунку № НОМЕР_1, згідно якої банком «Південний» на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок в рамках тарифного плану ЗП ПАТ «Укрнафта».

Починаючи з 5 квітня 2021 року відповідач здійснював виплату заробітної плати на вказаний позивачем рахунок, а саме: 5 квітня 2021 року в сумі 2731,33 грн.; 15 квітня 2021 року в сумі 1465,90 грн.; 5 травня 2021 року в сумі 6582,93 грн.; 3 червня 2021 року в сумі 3070,82 грн.; 3 серпня 2021 року в сумі 3925,94 грн., а всього 17776,92 грн.

Таким чином, за час трудових відносин відповідач здійснив нарахування позивачу заробітної плати в сумі 45288,27 грн., з яких фактично виплатив лише 1776,92 грн., що значно меншу за нараховану, тобто заборгованість із заробітної плати складає 27511,35 грн., яка не була виплачена при звільненні, і не сплачена на момент звернення позивача з цим позовом.

Посилаючись на зазначені обставини. позивачка ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 1 грудня 2022 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в розмірі 27511,35 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ПАТ «Укрнафта» подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в повному обсязі. Апелянт вважає рішення необґрунтованим, незаконним, таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, та з невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи.

Зокрема, зазначає про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі хоч і згадує про розрахункові листи, які відповідач додавав до відзиву на позовну заяву, але в той же час ігнорує той факт, що із нарахованих сум були утримані, відповідно до законодавства, податки та збори, що є обов`язком відповідача. Крім того, апелянт зазначає, що позивач є членом профспілки ПАТ «Укрнафта», про прийняття в члени якої ОСОБА_1 писала заяву, в заяві виловила згоду на утримання необхідних членських внесків, що спростовує висновок суду про недоведеність відповідачем правомірності утримання із заробітної плати членських внесків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві зазначає, що апелянтом не наведено переконливих і беззаперечних доказів на користь скасування ухваленого рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 16 березня 2021 року ПАТ «Укрнафта» прийняло позивачку на посаду оператора заправних станцій 3 розряду відділення реалізації нафтопродуктів по Київській області департаменту роздрібної торгівлі апарату управління ПАТ «Укрнафта», а 24 липня 2021 року звільнена з роботи згідно п.1 ст.36 КЗпП України.

15 березня 2021 року на виконання вимоги роботодавця позивачка заповнила заяву-договір банківського рахунку № НОМЕР_1 (ПАТ АБ «Південний»), згідно якої банком «Південний» на її ім`я було відкрито поточний рахунок в рамках тарифного плану ЗП ПАТ «Укрнафта».

Відповідно до копії довідки № 01/01/12/01-03-17-04-01/142 від 31 серпня 2021 року, виданої ПАТ «Укрнафта», завіреною підписами начальника відділення і бухгалтера, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 16 березня 2021 року по 24 липня 2021 року було нараховано заробітну плату в сумі 45288,27 грн.

В період з 12 травня по 23 липня (включно) 2021 року позивачка була непрацездатною внаслідок захворювання, знаходячись спочатку на стаціонарному, потім - на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності. Відповідно до копії виписки з рахунку приватного клієнта в АБ «Південний» за розрахунковий період з 1 квітня 2021 року по 15 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася банківською карткою, та їй надходила заробітна плата і аванси згідно платіжних відомостей, сума по карті складає 17750,25 грн.

21 грудня 2022 року позивачка звернулася до ПАТ «Укрнафта» з заявою про прохання здійснити виплату усіх належних їй сум на її поточний рахунок у банку «Південний».

У листі на звернення ОСОБА_1 , відповідач зазначив, що нараховані до виплати при звільненні грошові кошти по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування (нарахування за мінусом податків (податку з доходів фізичних осіб, військовий збір) в розмірі 18473,65 грн. були виплачені 30 вересня 2021 року на рахунок Акціонерному товаристві «КБ «Приватбанк» на підставі наданої банку відомості. АТ «КБ «Приватбанк» листом від 18 жовтня 2021 року зарахування коштів на рахунок позивачки підтвердило.

Згідно з копіями розрахункових листів відносно ОСОБА_1 за березень, квітень, травень, липень 2021 року вбачається, що з заробітної плати позивача відраховувалися податки, внески та військовий збір. Крім того, у розрахункових листах міститься інформація щодо сум нарахованого доходу за кожний місяць.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про виплату позивачці ОСОБА_1 всієї їй належної заробітної плати за період роботи у ПАТ «Укрнафта». Крім того, відповідачем не доведено законність відрахування з нарахованої позиваці заробітної плати профспілкових внесків.

Проте, з такими висновками повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата, це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Положеннями ст. 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата, це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган за трудовим договором виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач неповністю виплатив позивачу заробітну плату за час її роботи у ПАТ «Укрнафта», в тому числі кошти за рахунок Фонду соціального страхування.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості із заробітної плати, суд першої інстанції не врахував, що відповідачем відповідно до вимог законодавства були утримані із нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати податок з доходу, військовий збір та профсоюзні внески ( а.с. 101-102).

Згідно з положеннями п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Згідно з п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Об`єктом оподаткування збором є: зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід ст.163 ПК України).

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст.171 ПК України.

Враховуючи наведені норми податкового законодавства та обов`язок роботодавця утримувати із нарахованої працівникові заробітної плати податок на доходи фізичної особи та військовий збір, а також зважаючи на відсутність з боку позивача заперечень щодо правильності утримання її заробітної плати податків, зборів та профспілкових внесків, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір заборгованості із заробітної плати, яка нарахована, але не виплачена відповідачем позивачу, становить 18473,65 грн. (45288,27 грн. (нарахована заробітна плата) - 9037,70 грн. ( утримані внески та податки) - 17776,92 грн. (сума, що була виплачена позивачці за період роботи з 16 березня 2021 року по 24 липня 2021 року).

За таких обставин, сума заборгованості по заробітній платі, яка була стягнута з ПАТ «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 підлягає зменшенню з 27511,35 грн. до 18473,65 грн. При цьому, слід окремо відмітити, що із цієї суми 18473,65 грн. не підлягають вирахуванню податки та збори.

Доводи апеляційної скарги відповідача в тій частині, що сума в розмірі 18473,65 грн. була перерахована та виплачена позивачу 30 вересня 2021 року на розрахунковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» не можуть бути прийняті в якості підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки: по-перше, відповідачем заробітна плата у період з 5 квітня 2021 року по 3 серпня 2021 року перераховувалася на рахунок позивача, відкритий У АБ «Південний» в рамках зарплатного проекту ПАТ «Укрнафта»; по-друге, відповідачем не доведено правомірність і підставність перерахування коштів в рахунок виплати заборгованості по заробітній платі позивачу, в тому числі коштів виплачених товариству Фондом соціального страхування, зовсім іншій фінансовій установі - АТ КБ «Приватбанк». Доказів на підтвердження подання позивачем відповідачу заяви із зазначенням розрахункового рахунку в АТ КБ «Приватбанк», на який може бути зарахована заборгованість по заробітній платі, відповідачем не надано.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», подану адвокатом Жилою Мариною Ігорівною, задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 1 грудня 2022 року змінити, зменшити суму заборгованості із заробітної плати, що підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 , з 27511,35 грн. до 18473,65 грн., без вирахування із цієї суми податків та зборів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус