Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером 58620, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суму боргу 8 725,00 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила наступне. 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №58620, про звернення стягнення з ОСОБА_1 яка є боржником за кредитним договором 303265-А від 25 червня 2018 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН» правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 28 грудня 2020 є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» далі іменоване стягувач, заборгованості за кредитним договором 303265-А від 25 червня 2018 року. Строк платежу за кредитним договором 303265-А від 25 червня 2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 7525,36, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 735, 36, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2790, 00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 1200, 00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 8 725,00 грн. В подальшому із застосунку «Дія» стало відомо, що 02 серпня 2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук А.В. відкрито виконавче провадження ВП №66336476 про примусове виконання виконавчого напису №58620 від 31.03.2021 року. Ознайомившись із вказаним виконавчим написом № 58620 від 31.03.2021 року та його змістом, вважає його таким, що не підлягає виконанню за наступними підставами. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа час право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства: Відповідно до вимог ч.1, ч. 2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у або право інтерес визначених законом випадках. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом. звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, сул захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на бортовому документ у випадках в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХII, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Зокрема такими актами законодавства с Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, далі за текстом. Порядок вчинення нотаріальних дій, та Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 2075 BA 11.11.99. № 693 від 24.04.2000. № 1602 від 29.11.2001, № 662 від 26.11.2014). Положеннями ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років Вказані приписи кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2 п. 1, 3.1. п. 3 глави 16 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відноси Переліку документів, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються, а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом 3 моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту й прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню. Перелік документів, в редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001 Пунктом 1 зазначеного Переліку документів, редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п. 5 «Викладення виконавчого напису» глави 16 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюються на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Разом з цим, відповідач не міг палати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченої угоди, чи навіть оригінал кредитного договору у паперовому варіанті з огляду на наступне. Так, правова природа договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 303265-А від 25.06.2018, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 кредитний договір №303265-А від 25.06.2018, визначається, зокрема ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг та ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до п.п., 3, 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію: електронна форма представлення інформації спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровий чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу і відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ч. 12 ст. 11 електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа При цьому згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа є обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Таким чином, приватним нотаріусом Головкіною Я.В. не дотримано вимог п. 2 Переліку документів, на які він посилається у Виконавчому написі №58620 від 31.03.2021 Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01.2020 року, ухваленій у цивільній справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19), віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справ момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 року по справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84це19) та від 02.07.2019 року по справі №916/3006/17 (провадження №14-278rc18) з подібних правовідносин. Так, письмового повідомлення про правонаступництво ТОВ «СС ЛОУН» в частині права грошової вимоги, будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «СС ЛОУН» або ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» вона не отримувала та взагалі не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, а також про наміри ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» звернути стягнення за виконавчим написом. Згідно п.п. 2.3 п. 2 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 ( наступними змінами) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на його про отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості палати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в письмовому повідомленні справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18), від 19 березня 2021 року в справі № 750/3781/20 (провадження № 61-14943ск20) До того ж наявність простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 7 525,36 грн. (сума вказана за вирахуванням плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса) слід оцінювати критично, оскільки не зрозумілою є правова підстава виникнення боргу саме в такому розмірі. Так, не зрозуміло на підставі яких арифметичних розрахунків виникла сума простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 1 735, 36 грн. Крім того відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня с одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні судом таких норм матеріального права. Отже у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, слід дійти до висновку про те, що на час виконавчого напису №58620 від 31.03.2021 року не було належним вчинення чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню.

В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивачки судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: виконавчий напис (а.с. 9), постанова про відкриття провадження (а.с. 10-11), договір (а.с. 12-22), графік платежів (а.с. 23).

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: виконавчий напис (а.с. 9), постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 10-11), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме вчинення виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження.

Суд вважає належними доказами: договір (а.с. 12-22), графік платежів (а.с. 23), так як ці докази містить інформацію, що стосується предмету доказування, а саме кредитно-договірних зобов`язань, в межах яких вчинено виконавчий напис про стягнення ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Суд, відповідно до с.78 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Між позивачкою ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН» 25.06.2018 року укладено кредитний договір № 303265-А, відповідно до умов якого за договором кредитодавець надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту, для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, а позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом відповідно до умов договору, в національній грошовій одиниці України- гривні, в сумі та в строк. Сума кредиту 3000,00 грн., термін платежу 23.07.20218 року, плата за користування кредитом у вигляді процентів є фіксована ставка та складає 1,33% в день: річна відсоткова ставка за кредитом складає 478,8%. Сукупна вартість кредиту для позичальника з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладанням договору складає 119,29% від суми кредиту 3578,7 грн. Нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Даний договір нотаріально посвідчений не був. Вказані обставини встановлені договором (а.с. 12-22).

Позивачка письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання за договором № 303265-А від 25.06.2018 року, не від ТОВ «СС ЛОУН», не від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», не отримувала, що встановлено поясненнями позивачки, викладеними у змісті позову та не спростовано іншими доказами по справі.

31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 58620, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 303265-А від 25.06.2018 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 29.11.2018 року є ТОВ «Фінфорс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1220-01 від 29.12.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», як стягувач. Строк платежу за кредитним договором № 303265-А від 25.06.2018 року настав. Стягнення проводиться за період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року. Сума заборгованості становить 7 525,36 грн., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3 000,00 грн.; простроченої заборгованості за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 735,36 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 2 790,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в сумі 1 200,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 8 725,36 грн. Вказані обставини встановлені виконавчим написом (а.с. 9).

Постановою приватного виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 02.08.2021 року, за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», відкрито виконавче провадження № 66336476 із примусового виконання виконавчого напису № 58620, виданого 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (а.с. 10).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються ЦК України, Законами України «Про нотаріат».

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує зі ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», п.п.1.1,1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 2075 від 11.11.99, № 693 від 24.04.2000, № 1602 від 29.11.2001, № 662 від 26.11.2014).

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вказані приписи кореспондуються з підпунктами 1.1, 1.2. п. 1, 3.1. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню Перелік документів, в редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку документів, редакції згідно постанови КМУ № 1602 від 29.11.2001, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, відповідно до підпунктів 5.1, 5.2 п. 5 «Викладення виконавчого напису» глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів с.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так саме має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Судовим розглядом встановлено, що 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №58620, згідно якого з ОСОБА_1 на користь правонаступника всіх прав та обов`язків ТОВ «СС ЛОУН» - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 25.06.2018 року, укладеним ОСОБА_1 з ТОВ «СС ЛОУН», в сумі 7 525 грн. 36 коп. за період з 28.12.2020 року по 10.03.2021 року, а також плату за вчинення цього виконавчого напису в сумі 1 200 грн. 00 коп., а всього 8 725 грн. 36 коп.

Судом встановлено, що відповідач не міг надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченої угоди, з огляду на те, що кредитний договір, укладений 25.06.2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУН», за яким було стягнуто заборгованість з позивачки на користь відповідача, не був нотаріально посвідчений. Таким чином, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. не дотримано вимог п. 2 Переліку документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, на які вона посилається у виконавчому написі №58620. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо вручення позивачці вимоги про порушення.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року було сформовано узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні та вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».

В судовому засіданні також не здобуто доказів, які б підтверджували заборгованість боржника, тобто позивача.

Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності, відповідач не скористався.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на підставі вимоги, яка не є безспірною, без дотримання порядку врегулювання питання погашення заборгованості до стягнення та лише з формалізованим підходом до визначеної законом процедури і перевірки поданих стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком, у зв`язку з чим цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 15, 16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого права.

Також суд враховує, що задоволення позову буде відповідати такому, передбаченому ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства, як справедливе вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушеного права позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 158, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за номером 58620, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на загальну суму 8 725,36 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12, оф. 177) судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов