Провадження № 2/161/477/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло», про зобов`язання ДКП «Луцьктепло» надати розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.09.2013 № 577-1 Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» (далі ДКП «Луцьктепло») визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Луцька. Вона з чоловіком ОСОБА_3 проживають у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу.

Відтак, між нею та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДКП «Луцьктепло» надає комунальні послуги, а вона ними користується.

За результатами її звернень, листами від 29.11.2021 та 23.12.2021 позивача було проінформовано про те, що вона має право без додаткової оплати отримати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку.

У відповідь на звернення позивача від 02.08.2022 до відповідача про надання детального розрахунку розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між власниками квартири і нежитлових приміщень першого поверху будинку, ДКП «Луцьктепло» надало позивачу лише помісячну інформацію щодо обсягів послуг, наданих з 01.10.2021 по 01.08.2022 та відомість зняття показань вузла комерційного обліку теплової енергії.

Зазначає, що вона як споживач послуг має право провести економічний аналіз розподілу об`ємів спожитої теплової енергії між фактичними споживачами, які користуються послугою, перевірити чи правильно розподіляє відповідач обсяги теплової енергії між власниками квартири і нежитлових приміщень першого поверху будинку, тобто чи правильно ДКП «Луцьктепло» нараховує їй суму до оплати за послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відтак, вважає, що відповідач порушує її права як споживача комунальних послуг, наданих їй пунктами 10 та 11 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Посилаючись на викладене, позивач просить суд, припинити дію, яка порушує її право, гарантоване пунктами 10 та 11 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», шляхом зобов`язання ДКП «Луцьктепло» надати їй детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з серпня 2019 року по вересень 2022 року.

Ухвалою судді від 06.09.2022 відкрито провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив, у якому представник відповідача заявлених до нього позовних вимог не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач скористалася правом на подання відповіді на відзив та в подальшому доповнила його письмовими доповненнями.

21.12.2022 на адресу суду надійшла заява представника відповідача про долучення до матеріалів справи детального розрахунку розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками 160-ти квартир багатоповерховго будинку по АДРЕСА_2 за період з жовтня 2019 року по квітень 2022 року та надано докази надсилання такого розрахунку відповідачу.

В судовому засіданні позивач заявлений нею позов підтримала та просила задовольнити з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача, в судовому засідання, позовних вимог не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, а також врахувати те, що ДКП «Луцьктепло» надало позивачу детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з серпня 2019 року по вересень 2022 року.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наданні суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.07.1995 (а.с.03), а також споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються відповідачем

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.09.2013 № 577-1 ДКП «Луцьктепло» визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у м. Луцьку.

Відповідач надає житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у квартиру АДРЕСА_1 .

02.08.2022 позивач звернулася до відповідача з заявою про надання детального розрахунку розподілу обсягів спожитої теплової енергії (централізоване опалення і постачання гарячої води) згідно з показаннями вузла комерційного обліку води (загального будинкового лічильника) між споживачами будинку АДРЕСА_2 , а саме між власниками (квартиронаймачами) 160 квартир та власниками (орендарями) нежитлових приміщень першого поверху по місячно за період з листопада 2016 по даний час; надати інформацію про модель надання послуг з опалення та постачання гарячої води споживачами будинку АДРЕСА_2 ; надати інформацію про особу, відповідальні за схоронність вузла комерційного обліку теплової енергії, встановленого в листопаді 2016 року та за подання щомісячно показань для розподілу обсягів спожитої теплової енергії (централізованого опалення та гарячої води) між індивідуальними споживачами власниками (наймачами, орендарями) квартир і нежитлових приміщень; дані про дати проведення повірки вузла комерційного обліку теплової енергії за період з листопада 2016 року по даний час.

17.08.2022 за № 2676/14 відповідач надав позивачу відповідь на її заяву.

Таку відповідь, позивач вважає такою, що порушує її права як споживача послуг, тому, що їй не надано детального розрахунку розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з серпня 2019 року по вересень 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води мешканцям будинку АДРЕСА_2 надається на договірних засадах: індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергїі без обслуговування внутрішньобудинкових мереж та індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води без обслуговування внутрішньобудинкових мереж, що с публічними договорами приєднання, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - ЗУ «Про ЖКП») та Правил надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Оплата за надані послуги з постачання теплової енергії, мешканцями будинку з 21.09.2016 до закінчення опалювального сезону за 2021-2022 року здійснювалася на підставі фактичних показань вузла комерційного обліку теплової енергії CBTУ 10М № 23048, який був прийнятий на абонентський облік 21.09.2016.

Показання з вузла комерційного обліку теплової енергії в опалювальний період контролюються відповідальними працівниками відповідача за допомогою системи дистанційного зняття показань. Періодична повірки вузла обліку теплової енергії типу CBTУ 10М № 23048, була проведена 21.07.2020, у присутності представників ОСББ будинку, порушень пломб та змін змонтованих по проекту витратомірних ділянок не виявлено.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором (П.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Разом з цим, відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу, що передбачено п.5 ст.3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Обсяги спожитих комунальних послуг по будинку визначається вузлом комерційного обліку, а по квартирах вузлами розподільчого обліку. Будинок АДРЕСА_2 , оснащений вузлом комерційного обліку теплової енергії. У квартирі АДРЕСА_1 відсутні розподільчі засоби обліку, а тому нарахування плати за послуги з постачання гарячої води проводиться відповідно до норми споживання та кількості зареєстрованих осіб.

Розподіл теплової енергії у будинку АДРЕСА_2 проводиться пропорційно до займаної опалювальної площі квартир цього будинку. Опалювальна площа будинку становить 8529,7 м2 станом на 01.04.2022.

Розподіл обсягів спожитої гарячої води проводиться відповідно до фактичних показників квартирних засобів обліку. Для квартир, не обладнаних лічильником гарячої води, розподіл проводиться відповідно до затвердженої норми та кількості зареєстрованих осіб по особових рахунках споживачів.

З матеріалів справи випливає, що помісячна інформація щодо обсягів послуг наданих ДКП «Луцьктепло» за період з 01.06.2016 по 01.08.2022 за адресою АДРЕСА_2 була надана позивачу листом № 1173/101-07-14-20/2021 від 07.12.2021 на 2 арк. в 1 прим та листом № 2676/14 від 17.08.2022.

Крім цього, в ході розгляду справи відповідачем було надано позивачу та долучено до матеріалів справи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками 160 квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 за період з жовтня 2019 року по квітень 2022 року.

Щодо надання позивачу детального розрахунку розподілу обсягу спожитої теплової енергії між власниками (орендарями) нежитлових приміщень першого поверху будинку АДРЕСА_2 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до акта від 12.06.2018 комісією було проведено обстеження системи централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку по АДРЕСА_2 . На вході житлового будинку встановлено тепловий лічильник CBTУ 10М № 23048. В будинку є два нежитлових приміщення ФОП ОСОБА_4 (площа 1939,4 кв.м.) та ПрАТ «Київстар» (площа 598,3 кв.м.).

На вводі в приміщення ФОП ОСОБА_4 встановлено тепловий лічильник, ввод перекрито та опломбовано. Приміщення ФОП ОСОБА_4 має окремий, незалежний від загально будинкової системи ц.о. ввод.

В приміщенні ПрАТ «Київстар`встановлено газовий котел двухконтурний, послуги ДКП «Луцьктепло» відсутні (а.с. 57).

Актом від 31.01.2023 представниками ДКП «Луцьктепло», директором ТзОВ ТЦ «Плюс» та головою ОСББ «Дубнівська 12» проведено перевірку тимчасово відключеного теплопостачання об`єкта (опалення) шляхом перекриття запірної арматури та гарячого водопостачання два вводи у зв`язку з заявою споживача.

Таким чином, із наведеного акту встановлено, що ДКП «Луцьктепло» не є надавачем послуг з опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень першого поверху будинку АДРЕСА_2 , а отже надати позивачу запитувану нею інформацію не є можливим.

Судом встановлено із матеріалів справи, що у ДКП «Луцьктепло» надано позивачу інформацію, яку вона запитувала, а відтак підстав для зобов`язання ДКП «Луцьктепло» вчинити дії немає.

Щодо вимог про відшкодування збитків колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Ч.2 ст.22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Ст. 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).

Проте, у даній справі позивачем не доведено факту завдання відповідачем їй збитків.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач, звертаючись із позовною заявою, не надала суду доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) (пункт 81 зазначеної постанови) зробила наступні правові висновки: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 (пункт 41). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18)».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, ч. 3ст. 12, ст.ст. 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло», про зобов`язання ДКП «Луцьктепло» надати розрахунок розподілу обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: Державне комунальне підприємство «Луцьктепло» (адреса: вул. Гулака-Артемовського, 20, м. Луцьк, ).

Повний текст рішення складено 01 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта