Справа № 344/9349/23
Провадження № 2-н/344/1081/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

01 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій О.М., вивчивши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» звернулось з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Так, у поданій заяві заявник зазначає, що боржник проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом, в порядку частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що в заяві боржником вказано фізичну особу, яка не має статусу підприємця, було надіслано запит Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника, зазначеного у даній заяві.

Згідно відповіді ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , , з 18 лютого 1999 року.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

З системного аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судовий наказ може бути виданий за умови, що боржником є індивідуальний споживач фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги; або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно приписів ч.8 ст.165 ЦПК України, у разі якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки отриманою судом встановлено зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 за іншою адресою, ніж адреса надання послуг з газопостачання. До матеріалів заяви не долучено Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не представляється можливим встановити чи є боржник власником нерухомого майна за адресою, за якою нараховано заборгованість. Також, в суду відсутні правові підстави вважати, що справа належить за правилом виключної підсудності Івано-Франківськом міському суду.

Із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Бабій О.М.