РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретарі судового засідання Литвиненко В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Коломис Ольга Вячеславівна про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Коломис Ольга Вячеславівна про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Соснівка Березнівського району Рівненської області. Батьками позивача були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 06 серпня 1988 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_7 та взяла прізвище свого чоловіка ОСОБА_8 . Також, у позивача є рідна сестра - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася в місті Рівному, батьками ОСОБА_3 також були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Майже все своє життя матір позивача та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 прожила в місті Рівному, разом з позивачем - спочатку за адресою: АДРЕСА_1 , а пізніше за адресою: АДРЕСА_2 . Матір Позивача - ОСОБА_6 часто хворіла, позивач разом зі своїм чоловіком піклувалися про неї, допомагали їй. Сестра позивача - ОСОБА_3 , приблизно з 1997 року проживала Донецькій області, в різних населених пунктах, однак основним місцем проживання було місто Горлівка Донецької області, однак пізніше ОСОБА_3 переїхала жити на постійне місце проживання до міста Маріуполь Донецької області.

В 2021 році сестра Позивача - ОСОБА_3 , приїхала до міста Рівного та проживала в місті декілька місяців. Матір позивача та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 продовжувала хворіти, і наприкінці грудня 2021 року ОСОБА_3 забрала маму до себе на оздоровлення, ближче до моря, за своїм постійним місцем проживання - в місто Маріуполь Донецької області. Протягом двох наступних двох місяців між позивачем та її сестрою і мамою підтримувався зв`язок - телефонували один одному, вітали один одного зі святами, повідомляли про стан здоров`я мами тощо. Однак після 24 лютого 2022 року зв`язок перервався і ніяких повідомлень про матір позивача та її сестру і їхнє місце знаходження позивачу не було відомо. Позивач переживала за своїх матір та сестру, однак у неї не було жодних відомостей ані про їхній стан, ані про місце перебування. Декілька разів вона телефоном зверталася до різних державних органів, намагалася отримати інформацію про своїх рідних, однак всюди їй повідомляли, що в місті Маріуполі ведуться активні бойові дії, потім місто окупували і що жодних даних про тих, хто перебуває в місті Маріуполь немає - ані списків живих, ані списків загиблих. В липні 2023 року з позивачем через месенджер ОСОБА_9 зв`язалася її сестра - ОСОБА_3 , яка повідомила, що їхня сім`я разом з мамою - ОСОБА_6 , виїхали до Німеччини, і спочатку жили в місті Регенсбурзі, а тепер живуть в місті Нюрнберг, і що ІНФОРМАЦІЯ_4 , в місті Регенсбурзі матір позивача - ОСОБА_6 , померла.

Вся спадщина після смерті її матері складається з земельної ділянки площею 0.0795 га, яка розташована в межах Городищенської сільської ради, іншого рухомого або нерухомого майна померла ОСОБА_6 на момент смерті не мала.

19 липня 2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломис Ольги Вячеславівни з заявою про прийняття спадщини. На заяву позивача, приватний нотаріус Коломиє Ольга Вячеславівна надала відповідь вих. 188/02-14 від 19.07.2023 року, яким повідомила про те, що строк на прийняття спадщини закінчився 23.09.23 року.

Крім цього, задля внесення відомостей про смерть ОСОБА_6 до Державного реєстру актів цивільного стану, потрібно було поставити апостиль на свідоцтво про смерть ОСОБА_6 . Тільки 29 серпня 2023 року позивач отримала свідоцтво про смерть з поставленим апостилем. Позивач негайно звернулася до бюро перекладів, зробила переклад свідоцтва про смерть з апостилем та 30 серпня 2023 року позивач звернулася до Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про внесення відомостей про смерть мами до Державного реєстру актів цивільного стану, оскільки, як пояснили позивачу, це необхідно зробити, щоб смерть матері була офіційно зареєстрована для держави України - бо до моменту офіційної реєстрації в органах РАЦСу та Державному реєстрі актів цивільного стану, в зв`язку з тим, що особа померла не на території України і немає українського свідоцтва про смерть, смерть цієї особи не є зареєстрованою. Причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є втрата зв`язку з матір`ю, яка пов`язана з активними бойовими діями в місті Маріуполі, де на той час перебувала її матір, потім виїзд її в Німеччину та смерть матері в Німеччині, і неповідомлення їй про цю обставину будь-якими особами.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дупак В.Г. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважної причини - через ведення активних бойових дій та окупації населеного пункту (Маріуполя), в якому на той час перебувала її матір, яка є спадкодавцем. Саме бої і окупація, та наступна евакуація матері до Німеччини стали причиною неможливості позивачу дізнатися про місце перебування її матері, а згодом - й про її смерть. Ці обставини є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки повністю не залежали від волі позивача спадкоємця.

Від представника відповідача Рівненської міської ради Мозоль Н.Р. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, в якій вказала, що Рівненська міська рада не заперечує щодо можливості задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Коломис Ольга Вячеславівна в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , подала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що вона вивезла свою маму ОСОБА_6 десь наприкінці 2021 року до міста Маріуполь, а потім, коли 24.02.2022 року сталося повномасштабне вторгнення, задля спасіння життів, вона зі своєю сім`єю і мамою виїхали до Німеччини, де ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла. Про смерть їхньої мами - ОСОБА_6 , ОСОБА_10 повідомила своїй сестрі - ОСОБА_2 тільки в липні 2023 року. До цього часу ОСОБА_2 не знала і не могла знати про смерть їхньої мами, ніяким іншим шляхом не могла дізнатися про її смерть, через що не могла подати заяву про прийняття спадщини. Просить суд задовольнити позовну заяву ОСОБА_2 та визначити ОСОБА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.06.1967 року.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 06.08.1988 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 06.08.1988 року, актовий запис №1212, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 ».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м.Регенсбург (Німеччина) 11.04.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Регенсбург (Німеччина), реєстраційний номер S 901/2022.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №126810999 від 07.06.2018р., за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянки площею 0.0795 га, яка розташована в межах Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Так, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З приводу поважності причин пропуску строку прийняття спадщини позивачем, судом зазначається наступне.

Так, за змістом ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як стверджує позивач в позовній заяві шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 нею пропущено з поважної причини - через ведення активних бойових дій та окупації населеного пункту (Маріуполя), в якому на той час перебувала її матір, яка є спадкодавцем. Саме бої і окупація, та наступна евакуація матері до Німеччини стали причиною неможливості позивачу дізнатися про місце перебування її матері, а згодом - й про її смерть. Ці обставини є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки повністю не залежали від волі позивача спадкоємця.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 суду показала, що з мамою ОСОБА_6 завжди жила разом. ОСОБА_12 з осені 2021 року жила з ними, пізніше в грудні 2021 року сестра забрала маму до себе в м.Маріуполь. В березні 2022 року сестра з мамою виїхали з м. Маріуполь і зв`язку з ними більше не було. Пізніше, літом 2023 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_3 і повідомила, що їхня мама померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в Німеччині.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду показав, що позивач ОСОБА_2 є його дружиною, а ОСОБА_6 його тещею. Спочатку ОСОБА_6 жила разом з ними ( ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ), а в грудні 2021 року сестра позивачки ОСОБА_3 забрала її до себе в м. Маріуполь. Тільки в 2023 році від сестри позивачки дізналися про смерть ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 суду показала, що знає позивачку ОСОБА_2 - є її сусідкою і подругою з дитинства. Оксана, молодша сестра ОСОБА_14 , в грудні 2021 року забрала їхню маму ОСОБА_6 до м.Маріуполь. Свідку зі слів позивачки відомо, що літом 2023 року ОСОБА_15 вийшла на зв`язок та повідомила позивачці про смерть їхньої матері.

Суд враховує обставини, що позивач втратила зв`язок з матір`ю через окупацію м. Маріуполя, де проживала ОСОБА_6 , потім виїзд ОСОБА_6 в Німеччину, де вона померла.

З огляду не вище викладене, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає такими, що завдавали істотних труднощів для подачі нею заяви про прийняття спадщини, оскільки повністю не залежали від волі позивача спадкоємця та вважає їх поважними, що відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а тому задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Коломис Ольга Вячеславівна про визначення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Рівненська міська рада, місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул. Соборна, буд.12а, ЄДРПОУ 34847334.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог:

ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Приватний нотаріус Коломис Ольга Вячеславівна, адреса: м.Рівне, вул. Соборна, буд. 112.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2023 року.

Суддя Харечко С.П.