печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань - Рябошапці М.О.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Ніколаєнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення заборгованості за грошовою винагородою, інфляційних втрат та 3% річних,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 308 253 грн. 28 коп., що складається із грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Стиль» на суму 254 116 грн. 117 грн., визнану господарським судом Житомирської області, інфляційні втрати в сумі 48 434 грн. 55 коп. та 3% річних в сумі 5701 грн. 96 коп.

Позивач зазначає, що ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20 вересня 2021 року по справі №5/34 «б» частково задоволено клопотання ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди. Затверджено звіт ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Стиль» на суму 254 16 грн. 77 коп.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18 жовтня 2021 року у справі №5/34 «б» затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу, вимоги кредиторів у справі, які не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними, а провадження у справі закрито.

Посилаючись на те, що відповідачем, як кредитором ТОВ «Стиль», не виплачено грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора ТОВ «Стиль» на суму 254 116 грн. 117 грн., визнану господарським судом Житомирської області, чим порушено право позивача на оплату праці, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді від 26 вересня 2022 року відкрито провадження у справі.

12 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник відповідача заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

Позивач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що дана справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) ліквідатор - це арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно з ч. 1-3 ст. 10 КУзПБ, арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

За правилом ч. 1 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Частиною 6 ст. 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи -підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п. 10, 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

З поданого позову вбачається, що між його сторонами не виникали добровільні договірні відносини, а Арбітражного керуючого Шевченка І.В. було призначено розпорядником майна боржника ТОВ «Стиль» ухвалою господарського суду Житомирської області від 01 жовтня 2009 року по справі № 5/34 «б» про банкрутство.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Банкрутство є судовою процедурою, яка здійснюється судами господарського судочинства з переважним застосуванням норм матеріального та процесуального права, визначених КУзПБ.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення (частина 2 статті 7 КУзПБ).

Судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на такі групи:

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Такі процедурні (процесуальні питання) вирішуються господарським судом шляхом постановлення ухвал.

Друга група стосується виключно вирішення спорів, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими ГПК України.

Розгляд таких спорів по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (абзац 3 частина 2 статті 7 КУзПБ).

Наведена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 918/335/17.

Враховуючи викладене, а також те, що основна винагорода арбітражного керуючого не є за своєю суттю заробітною платою, при цьому, арбітражний керуючий звертається з вказаним позовом у зв`язку із здійсненням ним своєї професійної незалежної діяльності до відповідача, як кредитора ТОВ «Стиль», оскільки доля Національного Банку України в загальній сумі кредиторських вимог становить 99,99673%, суд приходить висновку, що вказані вимоги не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, враховуючи суб`єктний склад учасників процесу, форму захисту порушеного права та характер (юридичний зміст) спірних відносин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки вказаний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

За таких обставин, підлягає поверненню позивачу сплачений ним за подачу позовної заяви судовий збір 3082 грн. 53 коп. (платіжне доручення №1050 від 17 липня 2022 року) (а.с.11).

Керуючись ст. 255 ЦПК України, ст. 4, 20 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України про стягнення заборгованості за грошовою винагородою, інфляційних втрат та 3% річних - закрити.

Роз`яснити позивачеві про право звернення з позовними вимогами до господарського суду.

Зобов`язати Головне управління казначейства у м. Києві Печерський район (, повернути платнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 3 082 грн. 53 коп. судового збору згідно платіжного доручення №1050 від 17 липня 2022 року, який було сплачено на р/р UA0026001).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Л. Бусик