ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2486/22
провадження № 2/753/1144/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Дядейко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Лариса Володимирівна про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про усунення від права на спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_7 , яка була другою дитиною в родині з 5 дітей. Позивач ОСОБА_5 , померла ОСОБА_7 та відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є рідними сестрами та рідним братом. За час їх дорослішання у зв`язку з постійним знаходженням батьків на роботі ОСОБА_7 дуже часто замінювала їм батьків. За все своє життя вона ніколи не була заміжньою і не мала власних дітей. Відповідачі в свою чергу: ОСОБА_8 має двох повнолітніх працездатних дітей, які забезпечені житлом, ОСОБА_9 має 4 повнолітніх, працездатних дітей, забезпечених житлом, у ОСОБА_10 є повнолітній працездатний син, також забезпечений житлом. За весь час свого життя аж до початку тяжкої хвороби, яка стала причиною безпорадного стану та смерті ОСОБА_7 , остання жодних спорів з відповідачами не мала, нікого з них не ображала. Після встановлення діагнозу тяжкої хвороби (серцева недостатність ІІІ ступеню), яка призвела до значних фінансових затрат та до безпорадного стану ОСОБА_7 (виразки на обох гомілках, що спричинені через серцеву недостатність), відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 уникали від спілкування з хворою сестрою ОСОБА_7 , оскільки остання просила у них надати допомогу, так як не могла себе забезпечувати. Останні роки свого життя ОСОБА_7 проживала в своїй однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , отримувала від держави мінімальну пенсію, інших доходів не мала. Інших осіб, які могли б допомогти ОСОБА_7 , крім відповідачів і позивача у неї не було. ОСОБА_7 тривалий час страждала на хронічну серцево-судинну недостатність і в березні 2021 року потрапила до кардіологічного відділення Київської міської клінічної лікарні №1. Як тільки про це стало відомо, позивач попросила свого сина ОСОБА_11 поїхати до хворої в лікарню і надати всю необхідну допомогу. Як виявилось ОСОБА_7 перебувала у важкому стані, потребувала оперативного втручання, оскільки в її легенях накопичилась велика кількість рідини, внаслідок чого вона не могла нормально дихати. Відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , знаючи про стан здоров`я їх сестри ОСОБА_7 , не вживали жодних заходів щодо надання їй допомоги і були стурбовані тільки тим, як знайти документи про право власності на квартиру, в якій проживала ОСОБА_7 . Всі витрати по лікуванню хворої взяв на себе син позивача, при цьому ОСОБА_7 в грубій формі відмовився надавати своїй хворій сестрі будь-яку матеріальну допомогу. Протягом всього часу перебування в лікарні тільки позивач зі своїм сином оплачували придбання ліків ОСОБА_7 , забезпечували її продуктами харчування, привозили до неї медсестру для здійснення інших медичних маніпуляцій, возили хвору до інших медичних закладів та державних установ. Після виписки з лікарні у ОСОБА_7 було виявлено пневмонію і було призначено додатково лікування із здійсненням уколів та крапельниць. Ніхто з відповідачів не доглядав ОСОБА_7 , так як на її ногах з`явились трофічні виразки і їй було важко пересуватись. Тому кожного дня син позивача привозив і відвозив медичну сестру та оплачував ліки для продовження лікування ОСОБА_7 . Після пневмонії в її легенях знову з`явилась рідина, яка заважала вільно дихати, тому довелось знову провести процедуру відкачування рідини у лікарні. Всі витрати з цього приводу знову поніс син позивача. Кількість виразок на ногах збільшувалась, тому хвора не могла самостійно здійснити і кілька метрів, тому ОСОБА_11 майже носив її на руках. Позивач неодноразово зверталась до відповідачів про надання матеріальної та іншої допомоги ОСОБА_7 , однак ніхто з них не реагував. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Витрати по її похованню, кремації також взяла на себе родина позивача, відповідачі жодної копійки не дали. Вважає, що відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 необхідно усунути від права на спадкування за законом на майно ОСОБА_7 , оскільки вони не доглядали свою сестру, яка хворіла на тяжку хворобу, не купували їй ліки, не надавали будь-яку допомогу на її утримання. Тільки позивач та її син купували ліки та продукти харчування своїй сестрі, турбувались та доглядали за нею, відповідачі в свою чергу не цікавились ні станом здоров'я своєї сестри, ні її життям, не допомагали з похованням померлої та організацією поминок. Тому просять усунути відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 на майно після смерті сестри сторін ОСОБА_7 .

Відповідач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_12 , відповідач ОСОБА_9 та представник відповідачки ОСОБА_8 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши аналогічно, що відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 мали чудові відносини з померлою сестрою ОСОБА_7 . Між собою вони спілкувались як телефонним зв`язком так і приїздили один до одного в гості. З позивачем також були хороші стосунки до смерті їх матері. Після смерті матері позивач ОСОБА_5 також, як і в даному випадку, заволоділа правоустановчими документами на її квартиру, що і стало підставою для неотримання спадкоємцями свідоцтв про право на спадщину за законом. Позивач довгий час не спілкувалась з відповідачами як і з померлою, а після смерті ОСОБА_7 вона звернулась до нотаріуса для видачі документу про спадщину, повідомивши її про відсутність спадкоємців у померлої, крім неї. Брат померлої ОСОБА_7 систематично спілкувався з сестрою ОСОБА_7 як телефоном, так і приїздив до неї в гості. ОСОБА_7 була присутньою на весіллі сина відповідача. З ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ОСОБА_7 більше спілкувалась телефоном у зв`язку з віддаленістю місць проживання: ОСОБА_9 проживала в м. Конотопі, Сумської області, а ОСОБА_8 - в м. Харкові. Допомога померлій особливо не була потрібна, вона працювала на роботі, отримувала пенсію, на здоров`я не скаржилась, ніякої допомоги у відповідачів не просила, але, не дивлячись на це, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 завжди допомагали своїй померлій сестрі. Незадовго до хвороби ОСОБА_7 звернулась до брата ОСОБА_7 з проханням фінансової допомоги у погашені її кредиту в розмірі 5 000 грн., які були надані братом. Про хворобу ОСОБА_7 відповідачі дізнались від її сусідки, яка перетелефонувала дочці ОСОБА_9 . Дізнавшись про хворобу, відповідач ОСОБА_7 разом зі своєю дружиною ОСОБА_13 зразу ж навідались до хворої сестри в лікарні і придбали за вказівкою лікаря всі необхідні на той час ліки, а також принесли продукти харчування. Більше навідуватись до лікарні родина ОСОБА_14 не змогла, так як самі захворіли на COVID-19 і потрапили до лікарні. Після виписки сестри ОСОБА_7 з лікарні її тривалий час доглядала за місцем проживання хворої донька ОСОБА_9 . Світлана ОСОБА_15 , їй ОСОБА_7 сама надала ключі від вхідних дверей своєї квартири. 8.07.2021 року у ОСОБА_7 був день народження, всі відповідачі та їх рідні вітали з цим святом, вона виглядала здоровою, пересувалась по квартирі самостійно без будь-якої допомоги, а на наступний день ІНФОРМАЦІЯ_2 зранку вона померла. Син позивача ОСОБА_11 , нікого з рідних не повідомивши про смерть тітки ОСОБА_7 , ранком того дня зламав замок вхідних дверей померлої, потрапив до квартири тітки, забрав документи на квартиру, змінив замок вхідних дверей і нікого до квартири вже не допускав. І тільки о 18-00 годин 9.07.2021 року позивач ОСОБА_5 по телефону повідомила ОСОБА_7 про смерть сестри ОСОБА_7 , додавши, що остання склала на неї заповіт і вона бере на себе всі витрати по похованню померлої, таким чином ввівши відповідачів в оману. Але нотаріус, яка відкрила спадкову справу, повідомила, що ніякого заповіту чи договору дарування квартири від імені померлої ОСОБА_7 не існує. На похованні були присутні відповідач ОСОБА_7 з дружиною, ОСОБА_9 приїхати не змогла оскільки є опікуном своїх двох дітей-інвалідів, один з яких без обох ніг, та позивачка з сином. На пропозицію ОСОБА_7 про надання допомоги позивачка відмовилась, повідомивши, що витрати бере на свій рахунок. Крім того, померла ОСОБА_7 не була у безпорадному стані. Після перебування у лікарні в березні 2021 року і виписки з неї вона почувала себе добре, відповідачі постійно в цей час спілкувались з сестрою і ніякої допомоги вона не просила, обслуговувала себе сама, а вони приїздили до неї. Як вже було сказано, 21 або 22 березня 2021 року відповідач ОСОБА_7 з дружиною відвідував сестру в лікарні, а з 4.04.2021 року по 20.04.2021 року сам потрапив до лікарні, а після виписки проходив місячний курс реабілітації і спілкувався з сестрою по телефону. ОСОБА_8 від себе передала в якості допомоги грошові кошти хворій сестрі, які були передані донькою ОСОБА_9 останній. За таких обставин просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В. в судові засідання не з'явилась жодного разу, про розгляд справи була неодноразово повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_7 , відповідачі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказані п`ять осіб є рідними сестрами та рідним братом між собою.

ОСОБА_7 постійно проживала в м. Києві, позивач ОСОБА_5 зареєстрована та постійно проживає в смт. Зноб-Новгородське, Шосткінського району, Сумської області, відповідачі ОСОБА_8 проживає в с. Введенка, Чугуївського району, Харківської області, ОСОБА_9 постійно проживає в АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 постійно проживає в м. Києві. Вказані обставини підтвердили сторони по справі та їх представники, тому вони не підлягають доказуванню при розгляді даної справи в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

ОСОБА_7 була зареєстрованою та постійно проживала в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується ксерокопією технічного паспорта квартири (т.1, а.с.33-34; 44-46), вона була одинокою особою, ніколи не перебувала в шлюбі і не мала власних дітей.

Згідно довідки про доходи пенсіонера, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, ОСОБА_7 отримувала щомісячно пенсію з липня 2017 року в розмірі 1312 грн. по липень 2021 року в розмірі 2378 грн. (т.1, а.с.216-217). При цьому вона не перебувала на обліку Управління соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації як отримувач житлової субсідії або пільг з оплати житлово-комунальних послуг (т.1, а.с.92).

За змістом відповіді Комунального некомерційного підприємства „Центр первинної медико-санітарної допомоги №2" Дарницького району м. Києва ОСОБА_7 перебувала під наглядом сімейного лікаря з 6.12.2017 року з приводу: дифузний кардіосклероз, персистуюча форма фібриляції передсердь, СН2А, ХОЗЛ; впродовж 2020-2021 років вона зверталась за амбулаторною допомогою 29.04.2021 року, була проконсультована сімейним лікарем вдома, призначено лікування, діагноз: дифузний кардіосклероз, персистуюча форма фібриляції передсердь, СН2Б, проживала одна, під час огляду вдома пацієнтка рухалась самостійно без сторонньої допомоги, в квартирі не було сторонніх осіб (т.1, а.с.199-204).

Як вбачається з медичних документів, а саме медичної карти стаціонарного хворого №5300 ОСОБА_7 24.03.2021 року поступила на лікування до неврологічного відділення №1 Київської міської клінічної лікарні №1 з діагнозом: пневмонія, звідки була виписана 1.04.2021 року у зв`язку з поліпшенням стану здоров`я (т.1, а.с.181-195). Як вбачається з відповіді даної медичної установи від 15.02.2023 року при виписці із стаціонару 1.04.2021 року пацієнтка ОСОБА_7 могла самостійно пересуватись, без візка (т.1, а.с.198).

7.04.2021 року після здійснення рентгенографії ОСОБА_7 був встановлений діагноз: правобічна пневмонія, правобічний гідроторакс, рекомендовано: КТ ОГП, онкоскрінінг (т.1, а.с.12). Після чого 29.04.2021 року їй було надано направлення/ордер на планову/екстренну госпіталізацію (т.1, а.с.12).

1.07.2021 року ОСОБА_7 перебувала в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом: ІХС: ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, мерцальна аритмія, тахісистолічна форма. СН 2б стадії (серцева недостатність 2б стадії), гіпертонічна хвороба ІІ стадії, загальна анасарка (т.1, а.с.13).

Як зазначає ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1, ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у віці 67 років померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (т.1, а.с.7; 41).

Позивач ОСОБА_5 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соловчук Л.В., як сестра померлої, про прийняття нею спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як за життя ОСОБА_7 заповіту не склала. Своїм листом від 10.01.2022 року приватний нотаріус Соловчук Л.В. повідомила ОСОБА_5 що до кола спадкоємців на майно померлої ОСОБА_7 є ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які звернулись з аналогічними заявами (т.1, а.с.9; 43).

У відповідності до ч.5, ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як зазначає частина 6 цієї ж статті, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Як наголошує п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння

нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Абзац 3, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_7 отримує пенсію за віком з відстрочкою довічно, що зазначено у його пенсійному посвідченні (т.1, а.с.175). 14.04.2021 року за результатами аналізу №073877 молекулярно-генетичного дослідження у ОСОБА_7 виявлено РНК коронавірусу SARS-CoV-2 (а.с.176). Згідно виписки з історії хвороби №214027 ОСОБА_10 знаходився на лікуванні з 13.04.2021 року по 20.04.2021 року в Київській міській клінічній лікарні №3 з діагнозом: Коронавірусна хвороба COVID-19, після виписки рекомендовано нагляд сімейного лікаря (т.1, а.с.177). Тобто, у вказаний період ОСОБА_7 не міг допомагати своїй хворій сестрі за станом свого здоров`я.

Відповідно до роздруківки телефонних дзвінків за період з 1.03.2021 року по 9.07.2021 року, наданих ПрАТ „КИЇВСТАР" з мобільного телефону НОМЕР_2 , який належав спадкодавцеві ОСОБА_7 , були здійснені як вихідні дзвінки, так і отримані вхідні з (на) телефон ОСОБА_9 ( НОМЕР_3 дзвінків; з (на) телефон ОСОБА_7 ( НОМЕР_4 ) 46 дзвінків; з (на) телефон ОСОБА_8 ( НОМЕР_5 ) 12 дзвінків (а.с.160-165). Вказані обставини свідчать про систематичне спілкування за допомогою мобільного зв`язку відповідачів зі своєю сестрою ОСОБА_7 за період з 1.03.2021 року по 9.07.2021 року.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили: свідок ОСОБА_13 - спілкувалась з померлою з січня до ІНФОРМАЦІЯ_2 досить часто, в основному телефоном, вона почувала себе нормально, ні померла, ні позивач не просили будь-якої допомоги, коли дізнались, що ОСОБА_7 знаходиться у лікарні, то з чоловіком ОСОБА_7 зразу ж її відвідали, це був кінець березня 2021 року, придбали та передали продукти харчування, предмети гігієни, ліки, вказані лікарем, а потім вони з чоловіком захворіли на COVID-19 і після виписки продовжили спілкування телефоном, але до хворої після її виписки з лікарні приїздила ОСОБА_16 , донька ОСОБА_9 , яка її доглядала кілька тижнів, проживаючи разом з нею, а потім перед смертю з нею була і ОСОБА_9 близько 2 тижнів. Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона як донька ОСОБА_9 на прохання матері доглядала ОСОБА_7 після її виписки з лікарні, проживаючи в її квартирі близько місяця, прибирала квартиру, готувала хворій їсти, прала білизну, доглядала за нею. ОСОБА_7 навіть дала їй ключі від квартири для зручностей, але потім їй необхідно було вийти на роботу і її замінила матір ОСОБА_9 , приїхавши з Конотопа. Крім того, через неї ОСОБА_8 передала 2 000 грн. на допомогу ОСОБА_7 , які вона передала особисто тітці.

Суд не може покласти в основу рішення показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , оскільки їх зміст суперечить описаним вище доказам по справі, крім того сусідка ОСОБА_20 взагалі до квартири померлої не заходила, а сусідка ОСОБА_19 в квартирі була кілька разів, що не може об`єктивно свідчити про допомогу відповідачів померлій сестрі.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач та її представник не надали належних та допустимих доказів у розумінні ст.76-80 ЦПК України, а в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження перебування ОСОБА_7 у беспорадному стані за її життя, зумовлений її тяжкою хворобою, коли вона не могла самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, інформування будь-якою особою, включаючи і позивача, відповідачів по справі про тяжкий стан здоров`я померлої, свідоме ухилення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 від утримання та надання допомоги своїй сестрі, тому підстави для усунення відповідачів від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 на майно померлої ОСОБА_7 , відсутні.

За змістом ч.9, ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, тому необхідно скасувати заходи забезпечення позову, що містяться в ухвалі судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 11.02.2022 року, про заборону приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соловчук Ларисі Володимирівні видавати свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа №42/2021, що відкрилась за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно ст.133; 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову в повному обсязі суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідачів на її користь всіх судових витрат.

Відповівдно до ст.137 ЦПК України, відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, суд розглядає клопотання представника відповідача ОСОБА_7 про стягнення з позивача витрат на надання професійної правничої допомоги в розмірі 39 060 грн. Враховуючи складність справи, кількість годин, витрачених адвокатом Кушнір О.С. в судових засіданнях, обсяг документів, складених нею, з урахуванням принципів розумності та співмірності, суд вважає необхідним стягнути з позивача ОСОБА_5 на користь відповідача ОСОБА_7 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в решті вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 137; 141; 158; 223; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції", ст.321, 1216; 1224-1225; 1241 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування", суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соловчук Лариса Володимирівна про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , стягнення судових витрат відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, в решті вимог відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що містяться в ухвалі судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М. від 11.02.2022 року, про заборону приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Соловчук Ларисі Володимирівні видавати свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа №42/2021, що відкрилась за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Повний текст рішення виготовлено 3.12.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :