Провадження № 2-зз/357/74/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюку П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023 представник заявника, адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна, звернулася до суду з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/12046/23 (провадження № 2- з/357/l70/23) від 09.10.2023, скасувавши заборону ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0377, площею 0,1137 га по АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №357/12046/23 (провадження № 2-з/357/170/23) від 09 жовтня 2023 року було вжито заходи забезпечення позову та заборонено ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:021:0377, площею 0,1137 га по АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.Вважає, що вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2023 року по справі №357/12046/23 (провадження № 2-з/357/170/23) заходи забезпечення позову підлягають скасуванню з наступних підстав.У відповідності до ч. 6 ст. 158 ЦП К України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким саме клопотанням при появі нових обставин. Отже, долучена до даної заяви копія висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 23.11.2023 року є новою обставиною, яка дозволяє звернутися із даною заявою до суду повторно. Позовні вимоги, а також заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, обґрунтовані тим, що на думку позивача його права користування та розпоряджання належною йому земельною ділянкою порушуються здійсненням відповідачкою будівельних робіт на її земельній ділянці незаконно без дозвільних документів та без дотримання державних будівельних норм, будинок побудований на відстані меншій за 2 метри від межі земельної ділянки, виступаюча частина даху нависає на огорожею та над скляним вітражем у будинку позивача, в зимовий період сніг буде з`їжджати на подвір`я та вітраж у будинку позивача. Проте, дозвільні документи на проведення будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0377, площею 0,1137 га по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 було отримано, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Реєстраційний номер: 1У28.Також, управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області було видано будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:021:0377) в с. Шкарівка, Білоцерківського району, Київської області, реєстраційний № 103/04-03(А732617209). Всі будівельні роботи на належній відповідачці земельній ділянці здійснюються із дотриманням державних будівельних норм та стандартів, у відповідності до будівельного паспорту реєстраційний №103/04-03(А732617209). З метою отримання належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх тверджень щодо відсутності будь-яких порушень прав позивача при здійсненні будівельних робіт та доведення відсутності підстав для подальшої чинності заборони ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку на вищевказаній земельній ділянці, відповідачка звернулась до Українського незалежного інституту судових експертиз із заявою на проведення будівельно-технічного дослідження. 27.11.2023 було отримано висновок експерта, відповідно до якого судовий експерт за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійшов наступних висновків: «1.Виконані будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0377 частково відповідають відомостям, що вказані в будівельному паспорту, виданому Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, реєстраційний №103/04-03 (А732617209), та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме: 1) лінійні розміри житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 становлять 17,3 м * 12,5 м, що не відповідають лінійним розмірам, вказаним в будівельному паспорті - 17,6 м * 12,8 м - різниця становить 0,3 м (малюнок № 6);відстань від житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 до межі сусідньої ділянки кадастровий номер :02:021:0728 становить 2,5 м, що не відповідає відстані зазначеній в будівельному паспорті (2,8 м), різниця становить 0,3 м, приймаючи до уваги положення п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель» ця похибка є допустимою (малюнок АДРЕСА_2 ):відстань від житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 до межі сусідньої ділянки кадастровий номер :02:021:0728 становить 2,5 м, шо відповідає вимогам п.6.1.41 ДБН Б.2.2- 12:2019 «Планування та забудова територій», згідно якого відстань до межі сусідньої ділянки повинна бути не менше 1,0 м;відстань від житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 до житлового будинку, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0728 коливається в межах 5,1м 5,6м, що частково відповідає відстані зазначеній в будівельному паспорті (5,3 м) - приймаючи до уваги положення п. 19 «Порядку проведення інвентаризації земель» ця похибка є допустимою;по периметру покрівлі встановлені трубчасті снігозатримувачі, покрівля житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 обладнана зовнішнім водостоком, (станом на час проведення обстеження влаштовані тільки горизонтальні елементи водостоку по периметру покрівлі, оскільки об`єкт знаходиться в стані незавершеного будівництвом, вертикальні елементи водостоку не влаштовані), що відповідає вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій»;відповідно креслення (схеми) планувального рішення покрівлі будинку по АДРЕСА_1 , кут нахилу покрівлі становить 25°, що відповідає вимогам п.7.7.1 та таблиці Додатку В ДБН В.2.6-220:2017 «Покриття будівель і споруд». 2) По периметру покрівлі житлового будинку незавершеного будівництвом, що розташований на ділянці кадастровий номер :02:021:0377 встановлені трубчасті снігозатримувачі, покрівля обладнана зовнішнім водостоком, (станом на час проведення обстеження влаштовані тільки горизонтальні елементи водостоку по периметру покрівлі, оскільки об`єкт знаходиться в стані незавершеного будівництвом, вертикальні елементи водостоку не влаштовані), що відповідає вимогам п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій». 3) Розташування об`єкта незавершеного будівництва во АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0377 (на етапі будівництва, встановленому на дату його обстеження експертом) відповідно до результатів обстеження, результатів дослідження даних будівельного паспорту та відповідно до вимог нормативної документації в галузі будівництва, не може заважати власнику суміжної ділянки з кадастровим номером :02:021:0728 по АДРЕСА_1 у обслуговуванні житлового будинку (поточного ремонту і т.д.), земельної ділянки, проїзду та доступу до земельної ділянки.»Таким чином, зазначеним висновком судового експерта спростовуються всі твердження позивача, якими він обґрунтував свої позовні вимоги та заяву про забезпечення позову.Відтак, вбачається фактична та повна відсутність обставини, що слугували підставою для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, оскільки наразі наявні всі законні підстави для проведення ОСОБА_1 будівельних робіт на належній їй земельній ділянці, суду надані докази, які підтверджують відсутність будь-яких перешкод позивачу у користуванні належним йому домоволодінням, а також в матеріалах справи відсутні будь-які належні, достатні та допустимі докази в обґрунтування тверджень позивача.Також,суд має враховувати неправомірність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних робіт на земельній ділянці, як спрямованих на обмеження прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, у тому числі осіб, уповноважених проводити земельні та інші роботи для негайної локалізації аварій (аварійних ситуацій), ліквідації наслідків або відвернення їх загрози, що підтверджується судовою практикою - постановою Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 910/10740/20.Таким чином, заборона проведення будівельних робіт в якості забезпечення позову до встановлення судом незаконності будівництва за результатами розгляду справи по суті, може призвести до передчасних економічних та репутаційних ризиків для відповідача, а також виникнення небезпечних (аварійних) ситуацій.Подальша чинність заборони здійснювати будівництво житлового будинку на належній відповідачу земельній ділянці, що була вжита за надуманих та спростованих у законний спосіб підстав, свідчить про грубе порушення вищезгаданих прав ОСОБА_1 , як власника зазначеного нерухомого майна, оскільки безпідставно, за відсутності належних правових підстав, позбавляє її можливості мирно та у належний спосіб, який передбачено чинним законодавством України, користуватися своїм нерухомим майном.З викладеного вбачається, що необхідність у забезпеченні позову, який вжито ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/12046/23 (провадження № 2-з/357/170/23) від 09 жовтня 2023 року, у повній мірі відпала.Подальше застосування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі вищевказаної ухвали суду, призводить до необґрунтованого порушення прав та законних інтересів відповідача ОСОБА_1 , яка фактично позбавлена можливості завершити будівельні роботи на належній їй земельній ділянці, ввести житловий будинок в експлуатацію та користуватися ним, що також завдає матеріальних збитків відповідачу, відшкодування яких не було належним чином забезпечено вжиттям заходів зустрічного забезпечення.Прийняття судом тверджень ОСОБА_2 , як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову та одночасне з цим ігнорування наданих Відповідачем належних, достатніх та допустимих доказів, які повністю спростовують всі твердження позивача та свідчать про відсутність будь-яких підстав для подальшої чинності заходів забезпечення позову, буде свідчити про порушення права відповідача на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у статті 6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтованою віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.Відтак, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих па підставі ухвали суду, у вигляді заборони ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку на вищезгаданій земельній ділянці.

01.12.2023 позивач - ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , подав до суду заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в якому зазначив, що ОСОБА_1 не виконувалась ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2023 про заборону будівництва, у зв`язку з чим, Білоцерківським РУ ГУ НП в Київській області 19.10.2023 було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1ст.382 КК України (умисне невиконання рішення суду). Також, 20.10.2023 Білоцерківським РУ ГУ НП в Київській було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1ст.275 КК України (порушення правил, що стосуються безпечного використання промислової продукції або безпечної експлуатації будівель і споруд). Наразі проводиться досудове розслідування у вказаних кримінальних провадженнях (вказані обставини підтверджуються Витягами з ЄРДР від 20.10.2023 та від 21.10.2023, а також листами Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 17.11.2023 №Ч-2917 та №Ч-2921). 14.11.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволені аналогічного клопотання та будь - які обставини з того часу не змінились, окрім того, що ОСОБА_1 продовжує будівництво будинку. Звертає увагу, що Витяг з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва реєстраційний ІУ28 (повідомлення про початок будівельних робіт) датований 23.10.2023. Будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:021:0377) в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області датований 20.10.2023. До суду, з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, він звернувся 05.10.2023. Станом на 05.10.2023 готовність об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку була високою, що підтверджується фотографіями, що знаходяться у матеріалах справи. На даний час, відсутні докази, що будинок будувався у відповідності до вимог, що зазначені у будівельному паспорті на будівництво індивідуального житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:021:0377) в с. Шкарівка Білоцерківського району Київської області, що виданий Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради 20.10.2023. Для з`ясування вказаних обставин, ним заявлено клопотання про призначення будівельно - технічної експертизи, тому до отримання висновку експерта, щодо відповідності Державним будівельним нормам та правилам об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку, що будувався без дозволу на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0377, площею 0,1137 по АДРЕСА_1 , відсутні підстави скасування заходів забезпечення позову. Крім того, скасування заходів забезпечення позову може нівелювати мету позову. У випадку підтвердження порушення ДБН та правил під час будівництва, - це буде підставою для задоволення позову, що зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних зусиль. Тому, просив відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Нікіпелової К.Є., про скасування заходів забезпечення позову та винести окрему ухвалу щодо невиконання ОСОБА_1 судового рішення, що набрало законної сили (ухвали від 09.10.2023 року про забезпечення позову).

04.12.2023 представник заявника, адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд клопотання проводити без участі відповідача та її представника, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Враховуючи обмежений строк розгляду вищезазначеного клопотання в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України та те, що явка судом обов`язковою не визнавалась, неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При вирішенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Так, 09.10.2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , було забезпечено позов до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом заборони ОСОБА_1 здійснювати будівництво житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0377, площею 0,1137 га по АДРЕСА_1 , до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.У решті вимог заяви про забезпечення позову, відмовлено.

09.10.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ч. 1- 4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявник зазначає про те, що дозвільні документи на проведення будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0377, площею 0,1137 га по АДРЕСА_1 , нею було отримано, на підтвердження чого надає будівельний паспорт від 20.10.2023 та Витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер: ІУ28) від 23.10.2023. Крім того, всі будівельні роботи на належній їй земельній ділянці здійснюються із дотриманням державних будівельних норм та стандартів, у відповідності до будівельного паспорту реєстраційний №103/04-03(А732617209) на підтвердження чого надає висновок експертавід 27.11.2023 Українського незалежного інституту судових експертиз, відповідно до якого судовий експерт за результатами проведення будівельно-технічної експертизи дійшов наступних висновків, що виконані будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0377 частково відповідають відомостям, що вказані в будівельному паспорту, виданому Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області, реєстраційний №103/04-03(А732617209), та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а тому вбачається фактична та повна відсутність обставини, що слугували підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки наразі наявні всі законні підстави для проведення нею будівельних робіт на належній їй земельній ділянці, суду надані докази, які підтверджують відсутність будь-яких перешкод позивачу у користуванні належним йому домоволодінням. Заборона проведення будівельних робіт в якості забезпечення позову до встановлення судом незаконності будівництва за результатами розгляду справи по суті, може призвести до передчасних економічних та репутаційних ризиків для відповідача, а також виникнення небезпечних (аварійних) ситуацій. Подальша чинність заборони здійснювати будівництво житлового будинку на належній відповідачу земельній ділянці, що була вжита за надуманих та спростованих у законний спосіб підстав, буде свідчити про грубе порушення прав ОСОБА_1 , як власника зазначеного нерухомого майна, оскільки безпідставно, за відсутності належних правових підстав, позбавляє її можливості мирно та у належний спосіб, який передбачено чинним законодавством України, користуватися своїм нерухомим майном.

Однак, суд критично оцінює зазначені твердження представника відповідача, оскільки вказані обставини та подані докази є предметом дослідження, у сукупності з іншими доказами, при розгляді справи по суті, та не є підставою для вирішення судом питання щодо скасування заходів забезпечення позову, адже вони виникли після пред`явлення позову до суду.

Також, суд при постановленні ухвали про забезпечення позову від 09.10.2023 врахував, що одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві про заборону вчинення дій, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд врахував наскільки конкретний захід, який було запропоновано вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Також, судом враховано необхідність застосування заходів забезпечення, що випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Верховного суду від 12 січня 2022 року у справі №568/525/21).

Крім того, застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При розгляді заяви про забезпечення позову, судом враховано практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, при розгляді заяви про забезпечення позову, судом враховано співмірність даних заходів забезпечення позову (співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів), адекватність заходу забезпечення позову (співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії), мету вжиття таких заходів забезпечення позову, яка полягає в уникненні можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, захід забезпечення позову, про застосування якого було зазначено в ухвалі суду від 09.10.2023 і який просить скасувати представник відповідача, жодним чином не позбавляє власника майна права мирного володіння ним, тим самим не матиме своїм наслідком порушення закріплених в положеннях ст. 1 Першого протоколу Конвенції прав мирного володіння своїм майном, ніяким чином не порушує будь чиє право користування вказаним майном, а вжиття заходів забезпечення позову має наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті, ніяким чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті та позбавлення власника майна, її прав та законних інтересів, адже у випадку задоволення позову нівелює мету звернення із заявою забезпечення позову, адже зумовить уже необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на відповідача буде непомірним тягарем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у цивільній справі №357/12046/23 за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, який було забезпечено ухвалою суду від 09.10.2023, триває лише стадія підготовчого провадження, судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 04.12.2023 для реалізації сторонами права надання заяв щодо спору та станом на 04.12.2023 рішення по суті спору не прийнято, що вказує на передчасність вимог про скасування заходів забезпечення позову, і підстави, які зумовили вжиття заходів забезпечення позову, не відпали.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заходів забезпечення позову наразі відсутні, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання, про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, слід відмовити.

Окрім того, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, та його значення полягає в захисті законних інтересів позивача у випадку недобросовісності дій відповідача, або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиті заходи забезпечення позову лише зберігають існуюче становище до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Клопотання позивача, про винесення судом окремої ухвали, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 ухвали від 09.10.2023 про забезпечення позову, не підлягає до задоволення, оскільки зазначене питання вирішується судом в порядку ст. 262 ЦПК України та на підставі поданої заяви, яка має відповідати вимогам ст. 182, 183 ЦПК України, а не в межах розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Також, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення.

Відповідно до положень ч. 2, 11 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

За змістом наведеної норми, окрема ухвала постановляється лише при вирішенні спору по суті (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.02.2018 у справі №6/303) та підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Керуючись ст. 158, 182, 183, 262, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, у справі позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , про винесення судом окремої ухвали щодо невиконання ОСОБА_1 ухвали від 09.10.2023 про забезпечення позову, відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 04.12.2023.

Суддя О. В. Бондаренко