Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3110/23
Провадження № 2-о/376/123/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаною заявою в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що житлові квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають статус житлового будинку та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

Встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для вільного володіння, користування та розпорядження власним майном.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проте задоволення вказаної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 володіє житловими квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Житлове приміщення в якому проживає заявник розміщується на земельній ділянці призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

У той же час правовстановлюючі документи видані на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , а не на житловий будинок.

На земельній ділянці біля житлового будинку розміщені господарські будівлі: прибудова, прибудова, ворота з хвірткою та огорожа.

Окрім того відповідно до відповіді № 2948 від 12.06.2022 року Комунального підприємства Київської обласної Ради «Південне бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 використовуються як житловий будинок. До житлового будинку літ. «А» відносяться наступні будівлі та споруди: ворота з хвірткою № 1 та огорожа № 2.

Вказані обставини встановлені матеріалами справи, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Згідно ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Положеннями статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

У правовій державі одним з найбільш ефективних і поширених засобів захисту прав і свобод є судовий захист.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Таким чином, дослідивши надані докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 12, 30, 76, 81, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319, 365 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що житлові квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 мають статус житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_6 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 140,60 кв.м., житловою площею 82,80 кв.м..

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://sk.ko.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. І. Віговський