Справа № 336/7340/22
Провадження № 2-о/336/67/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Савеленко О.А.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі с

уду в м. Запоріжжя у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви.

22.12.2022 заявниця ОСОБА_1 через свого представника адвоката Коломоєць І.В. звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Приморське Василівського району Запорізької області. У період з 03.08.1983 по 22.10.1992 ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , у зв`язку з чим змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 . Від шлюбу має двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.1992 у справі № 2-2875 шлюб розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-584 від 26.04.1993 ОСОБА_1 визнано такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 . В даній квартирі заявниця проживала з дітьми та чоловіком до жовтня 1992.

20.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного відділу у місті Запоріжжя Управління ДМСУ в Запорізькій області із заявою про оформлення паспорта громадянина України, однак їй було відмовлено з підстав відсутності рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання її на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. Її особу було ідентифіковано але дані, отримані з баз даних реєстру та картотек не підтверджують належність громадянства.

15.06.2019 замість паспорта громадянина колишнього СССР ОСОБА_1 було видано довідку про те, що вона станом на 24.08.1991 перебувала в громадянстві колишнього СССР та була документована паспортом громадянина колишнього СССР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданим Заводським РВВС м. Запоріжжя від 21.08.1984.

Посилаючись на викладені обставини, просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991.

Процесуальній дії у справі. Позиції учасників по справі.

Ухвалою судді від 05.01.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 03.02.2023 виправлено описку в ухвалі судді від 05.01.2023 та вірно зазначено заінтересовану особу.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні 03.02.2023 заяву підтримали. Представник заявниці пояснила, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з чоловіком була знята з місця реєстрації. У 2018 році вона зверталась із заявою про отримання паспорту, однак їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю реєстрації місця проживання. Окрім іншого, суду пояснила, що в 1983 році вона отримувала паспорт у Ленінському відділі УДМС в м. Запоріжжя, після чого паспорт нею було втрачено.

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_9 03.03.2023 надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським РВВС м. Запоріжжя від 20.05.1988 на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 серії НОМЕР_3 , виданого Василівським РВВС в Запорізькій області від 21.08.1984, який вона отримала у зв`язку із зміною прізвища з ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Приморської сільської ради Василівського району Запорізької ради від 03.09.1983. Посилаючись на положення Закону України «Про громадянство», Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 № 215, просила рішення прийняти на розсуд суду (а.с.56-60).

У судовому засіданні 07.03.2023 представник заінтересованої особи Король Я.В. підтримала пояснення, надані нею у письмову вигляді.

У судове засідання 10.05.2023 учасники справи не зявилися, представник заінтересованої особи, головний спеціаліст Шевченківського відділу у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області Король Я.В. подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву ОСОБА_1 просила задовольнити. ОСОБА_1 та її представник також подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Приморське, Василівського району Запорізької області, її батьками є ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_5 , видане 07.02.1979, місце реєстрації факту народження: Приморська с/р Василівського району Запорізької області, актовий запис № 1. У свідоцтві про народження у графі «місце народження» міститься закреслення назви населеного пункту Приморське (а.с.4).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у шлюбі, зареєстрованому з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 28, складений 03.09.1983 Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.33).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.1992 у справі № 2-2875 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 шлюб розірвано, про що 17.12.1992 Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжі складено актовий запис № 1593 (а.с.5,33).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.1993 у справі № 2-584 1993 ОСОБА_1 визнано такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_6 ОСОБА_2 навчалась в технічному училищі № 6 м. Запоріжжя та отримала атестат №7582. З 22.07.1982 по 22.09.1983 була працевлаштована в спеціалізованому будівельному управлінні № 4 «Відділбут» на посаді плиточникаоблицювальника 3-го розряду.

13.02.1984 прийнята в цех 032 учнем-штампувальником. 05.05.1986 звільнена по догляду за дитиною до 8 років.

З 19.08.1986 по 02.11.1987 була працевлаштована нянею у дитячий садок № 172. З 07.12.1987 прийнята на посаду плиточника облицювальника 3-го розряду до спеціалізованого будівельного управлінні № 4 «Відділбуд». 27.04.1992 звільнена з посади у зв`язку із самовільним залишенням виробництва.

З 18.01.1993 по 07.06.1993 була працевлаштована на Запорізькому підприємстві «Агропромсервіс» на посаді маляра-штукатура. З 15.06.1993 по 17.08.1993 працювала малярем плиточником на Запорізькому багатопрофільному підприємстві «Альфа ЛТД». З 23.08.1993 по 03.01.1994 була працевлаштована малярем-плиточником на ТОВ «Форвард ЛТД».

З 17.01.1994 по 14.06.1994 працювала облицювальником-плиточником в Запорізькому виробничому об`єднанні «Таврія» (а.с.7-8).

Згідно з постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.02.2012, 16.02.2012 до Заводського РВ ЗГУ надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 16.06.2011 у маршрутному таксі вона виявила зникнення належного їй гаманця, у якому знаходився паспорт громадянина України на її ім`я. В результаті проведеної перевірки в порушенні кримінальної справи відмовлено (а.с.81,82).

31.10.2018 ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області із заявою про видачу їй нового паспорта у зв`язку із втратою старого (а.с.9).

Згідно відповіді Дніпровського РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 роз`яснено про необхідність звернутись до територіального підрозділу ДМС за місцем фактичного проживання в Україні у разі відсутності зареєстрованого місця проживання (а.с.10).

Згідно з довідкою, виданою Шевченківським РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області від 15.06.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Приморське Василівського району Запорізької області станом на 24.08.1991 перебувала у громадянстві колишнього СРСР та була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданим Заводським РВВС м. Запоріжжя від 21.08.1984 (а.с.11).

Листом Шевченківського РВ у місті Запоріжжі у відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо оформлення паспорта громадянина України (у формі картки) від 20.03.2019 роз`яснено, що її особу ідентифіковано але дані, отримані з баз даних реєстру та картотек не підтверджують належність її громадянства (а.с.12-13).

Згідно з довідкою, виданою головою правління ОСББ «Рубін 2016» ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 2017 року по 2022 рік (а.с.14).

За наявними обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по м. Запоріжжя та Запорізькій області зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання не значиться (а.с.34).

За відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 24.06.1988 по 13.07.1993 (а.с.87).

Судом оглянуто копію форми 1 щодо документування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспортом у зв`язку із зміною прізвища (а.с.61,62).

Згідно з інформацією, наданою Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на адвокатський запит від 13.02.2023, за результатами перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасову окуповану територію України або виїхали з такої території» відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у період з 16.02.2018 по 09:55 16.02.2023 особою без громадянства ОСОБА_13 в Базі даних не виявлено (а.с.66).

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Згідно з п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У листі Верховного суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали на Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Ст. 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України визначений Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001№ 215.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

КЦС ВС зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2235-ІІІ громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України (постанова від 22.08.2018 у справі № 363/214/17-ц).

Рішення суду про встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та її постійного проживання на території України, необхідне їй для отримання паспорта громадянина України.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснень учасників по справі, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки у судовому засіданні установлено факт, що ОСОБА_1 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується і факт проживання ОСОБА_1 на території України після 24 серпня 1991 року, а саме заявою Трофименко до УДМС в Запорізькій області від 31.10.2018 року, довідкою голови правління ОСББ «Рубін 2016, згідно якої ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 з 2017 року по 2022 рік, а також постановою про відмову у відкритті кримінальної справи за заявою ОСОБА_1 про викрадення в неї грошових коштів та паспорта громадянина України від 18.02.2012 року.

Керуючись статтями 2, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський районний відділ у місті Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Приморське, Василівського району Запорізької області на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.А. Савеленко