Постанова

Іменем України

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 371/1497/16-ц

провадження № 61-5838св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Потіцька сільська рада Миронівського району Київської області,

особа, що подає касаційну скаргу - Селянське (фермерське) господарство «Панчук»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Панчук» на ухвалу Київського апеляційного суду в складі колегії суддів: Болотова Є. В., Кулікової С. В., Музичко С. Г. від 15 березня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який доводився сином ОСОБА_2 , а їй братом. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її мати - ОСОБА_4 вступивши у володіння спадковим майном, оскільки спадкоємців за законом чи за заповітом не було. Проте її мати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не отримала. При житті ОСОБА_3 був внесений до списку - громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства № 121 на отримання державного акту на право власності на земельну ділянку (пай), проте державного акту не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4 , будучи спадкоємницею за законом після смерті матері ОСОБА_4 вона звернулася із заявою до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом відмовлено з посиланням на ті обставини, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, а відтак просить продовжити строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 11 січня 2017 року позов задоволено. Продовжено строк ОСОБА_1 для прийняття спадщини терміном у два місяці, достатній для подачі нею заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Потік Миронівського району Київської області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пропуск позивачкою строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є поважним, інші спадкоємці за заповітом та за законом відсутні, тому є підстави для визначення позивачці додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства «Панчук» закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що після відкриття апеляційного провадження встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права та інтереси Селянського (фермерського) господарства «Панчук» не порушуються, наявні підстави для закриття касаційного провадження у справі.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У квітні 2023 року Селянське (фермерське) господарство звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, у якій просить скасувати зазначену ухвалу суду та направити справу до апеляційного суду для продовження її розгляду.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 371/1497/16-ц з Миронівського районного суду Київської області.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

За повідомленням державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори № 1592/01-16 від 28 грудня 2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується інформацією, яка міститься у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Полівської сільської ради Миронівського району Київської області 21 січня 2011 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 зробила розпорядження про те, що все своє майно, яке б не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , а належне їй право на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_5 .

Згідно з повідомленням державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори № 1431/01-16 від 25 листопада 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Спір в даній справі виник між ОСОБА_1 та Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області з приводу продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в даному випадку - норм Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦПК України).

Отже, виходячи з аналізу наведених норм, відповідно до вимог частини першої статті 352 ЦПК України, особи, яких не було залучено до участі у справі, вправі оскаржити виключно рішення суду, яке безпосередньо стосується прав та обов`язків цієї особи.

У справі, що переглядається, право на апеляційне оскарження рішення місцевого суду Селянське (фермерське) господарство «Панчук» обґрунтовувало тим, що господарство є орендарем земельної ділянки, що увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Предметом розгляду справи, що переглядається, є спір з приводу продовження строку для прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 між ОСОБА_1 , як спадкоємицею ОСОБА_3 та Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області, як представником територіальної громади, в межах якої знаходиться спадкове майно.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі № 504/2457/15-ц від 07 квітня 2020 року дійшла висновку про те, що судове рішення про задоволення позову стосується особи щодо якої ухвалено це рішення і не визначає права чи обов`язки інших осіб.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із частиною першою статті 93 ЗК України, статтею 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною другою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених в рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 ЗК України.

Предметом спору у справі, що переглядається, є право на продовження строку для прийняття спадщини померлого ОСОБА_3 , а не визнання за позивачкою права на спадщину померлого ОСОБА_3 , у тому числі права власності на земельну ділянку з конкретним кадастровим номером, на яку вона претендує, тому питання про права та обов`язки Селянського (фермерського) господарство «Панчук» оскаржуваним рішенням не вирішувалось, апеляційний суд обгрунтовано закрив апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року № 392/1193/17 (провадження № 61-15660сво19).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «Панчук» залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун