КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1734/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання,-

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_2 з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позову зазначала, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 .

Посилалася на те, що дитина проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач ухиляється від матеріального забезпечення доньки.

На підставі викладеного позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

31 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява мотивована тим, що ухвалюючи рішення по даній справі, суд не вирішив питання стосовно всіх заявлених вимог, з приводу яких позивач подавала докази і давала пояснення, а саме, судом не розглянуто вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено додаткове рішення, яким резолютивну частину рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року доповнено наступним: «В задоволенні решти позовних вимог відмовити».

Не погоджуючись з указаними рішенням та додатковим рішенням, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку, позивач звернулася до суду з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішень, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та додаткове рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У мотивування апеляційних скарг зазначає, що відповідач працює в ГУ Національної поліції в Київській області на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції та отримує заробітну плату у розмірі 12 185,99 грн, тобто є працездатним і має змогу надавати матеріальну допомогу.

Посилаючись на постанову Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №310/4820/17 вказує, що розмір аліментів на утримання дружини та аліменти на дитину складають 41,67% заробітку (доходу) відповідача, що не перевищує 50% доходу останнього.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частини першої статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд уважає, що апеляційні скарги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року оскаржується позивачем лише в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на її утримання, а тому в іншій частині апеляційним судом не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази про достатність у відповідача доходів, будь-якого матеріального активу як джерела виплати аліментів на утримання дружини.

Натомість, судом встановлено, що позивач офіційно працевлаштована на посаду продавець-консультант в ТОВ «Сільпо-Фуд» та отримує заробітну плату в розмірі 12 637,12 грн.

Задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на її особисте утримання може призвести до скрутного матеріального становища відповідача, а також ускладнення виконання цього судового рішення.

Проте, колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що сторони з 17 січня 2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач працює в ГУ Національної поліції в Київській області на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції та отримує заробітну плату, яка за період з липня 2021 року по грудень 2021 року склала 98 518,38 грн (липень 2021 року - 21 251,07 грн; серпень 2021 року - 12 185,99 грн; вересень 2021 року - 12 185,99 грн; жовтень 2021 року - 11 170,80 грн; листопад 2021 року - 12 186,01 грн; грудень 2021 року - 29 538,52 грн).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Тлумачення як статті 7 СК України загалом, так і частини дев`ятої статті 7 СК, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо).

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Отже, частина четверта статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - неможливості чоловіка надавати таке утримання.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (стаття 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження неможливості надавати фінансову допомогу ОСОБА_1 , як своїй дружині та матері спільної дитини, яка не досягла трирічного віку, окрім довідки про доходи, згідно якої за період з липня 2021 року по грудень 2021 року отримав 98 518,38 грн заробітної плати.

Відомості щодо наявності або відсутності у ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, іншого доходу, щодо стану його здоров`я, перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків у матеріалах справи відсутні.

У свою чергу позивач, будучи матір`ю дитини, яка не досягла трирічного віку, має право на утримання відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України, оскільки саме з нею проживає їхня спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини, також як і від обставини щодо її працевлаштування та доходу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів на утримання ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що відповідач має працездатний вік, офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти, а отже, беручи до уваги розмір доходу відповідача, доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання позивача підлягають задоволенню частково у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Отже, суд першої інстанції, встановивши обставини справи щодо матеріального становища ОСОБА_2 , помилково виходив з того, що у відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, що призвело до неправильного вирішення справи.

Окрім того, місцевий суд неправильно поклав виключно на позивача тягар доведення фінансової можливості відповідача надавати їй матеріальну допомогу, що могло б бути взято судом до уваги при вирішенні спору, оскільки відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження його незадовільного матеріального становища, яке б перешкоджало участі відповідача в утриманні дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Також безпідставним є посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27 травня 2020 року у справі №712/4702/19, а саме: «Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу» з огляду на те, що у справі, що розглядалась Верховним Судом, та у даній справі різні обставини, зокрема у справі №712/4702/19 відповідач - батько дитини був інвалідом 2 групи без права отримання пенсії по інвалідності, доходів не отримував. Натомість, у справі, що наразі переглядається, відповідач є працездатним та отримує регулярний дохід.

Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені вище порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, є підставою для скасування оскаржуваних рішення суду в частині відмови у стягненні аліментів на дружину та додаткового рішення згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині частково.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом частин першої та шостої вказаної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, апеляційної скарги - 1 362 грн, а всього 2 270 грн на користь держави.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини та додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2022 року- скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на особисте утримання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допустити рішення в частині стягнення аліментів на дружину в межах платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 270 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник