ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/828/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/1087/20 Категорія: на ухвалу Піньковський Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

суб`єкт оскарження ВДВС у м. Умань;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 на недостовірність відомостей Єдиного реєстру боржників,

в с т а н о в и в:

25 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на недостовірність відомостей Єдиного реєстру боржників, обґрунтовуючи скаргу тим, що старший державний виконавець відділу ДВС у місті Умані Кравченко М.В. відкрила виконавче провадження № 65480922 від 19 травня 2021 року на основі виконавчого листа № 705/1087/21, що не відповідає офіційному судовому номеру 705/1087/20. Проведені виконавчі дії представлені в постанові від 06 березня 2023 року, але прихована негативна інформація внесена до Єдиного реєстру боржників про нього, не відповідає дійсності. Вважає, що вказане виконавче провадження виконується на замовлення Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана представником Томасєвич О.О., мотивом є шантаж, а метою заволодіти його домівкою за вигадані збитки під прикриттям відділу ДВС. Внаслідок дій відділу ДВС за його спиною була поширена фальшива інформація на державному рівні, що порочить честь, гідність та нанесена моральна шкода.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: вважати інформацію про виконавче провадження № 65480922 в Єдиному реєстрі боржників недостовірною; зобов`язати відділ ДВС у місті Умані недостовірну інформацію в Єдиному реєстрі боржників спростувати щодо виконавчого провадження № 65480922 і боржника ОСОБА_1 та відкликати документи; судовий збір стягнути з відділу ДВС у місті Умані.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не зазначив коли саме він дізнався про порушення його прав, але додав до скарги копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 травня 2021 року та копію рішення суду від 17 лютого 2021 року, на виконання якого і було розпочато виконавче провадження. Будь-яких інших посилань чи клопотання про поновлення скаржнику встановленого строку, або про те, що він оскаржує бездіяльність державного виконавця про яку він дізнався пізніше, до суду не надходило і у скарзі не міститься, тобто скаржник пропустив десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду від 03 квітня 2023 року і прийняти нове рішення; справу передати до іншого суду через конфлікт інтересів Уманського міськрайонного суду і зацікавленість в її результатах.

У апеляційній скарзі вказує, що він відповідно до закону звернувся до суду 21 березня 2023 року після отримання 14 березня 2023 року постанови начальника відділу ДВС у м. Умані з висновком про перевірку виконавчого провадження 65480922, яка була ініційована ОСОБА_1 , однак, суддя відмовив без достатніх правових підстав з іншого приводу у зв`язку із пропуском строку подання скарги.

Вважає, що додатково порушено підсудність за ст. 26 ЦПК України і порядок самовідводу, не дотримані норми процесуального права, що перешкоджає розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що скаржником пропущено встановлений законом строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Із матеріалів скарги та апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, що він оскаржує дії державного виконавця щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру боржників, а також дії начальника відділу ДВС щодо винесення постанови від 06 березня 2023 року за результатами перевірки виконавчого провадження № 65480922 щодо законності дій державного виконавця у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заподіяних збитків в сумі 320400 грн.

Із наведеного слідує, та на це вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що про порушення своїх прав скаржник дізнався саме із постанови начальника ВДВ у місті Умані від 06 березня 2023 року.

Враховуючи наведене, останнім днем строку на подання скарги до суду, встановленого статтею 449 ЦПК України (10 календарних днів з часу, коли особа дізналась про порушення прав), є 16 березня 2023 року. Водночас, статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що скарга подається протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась про порушення своїх прав, тобто, у даному випадку, останнім днем строку на подання скарги є 20 березня 2023 року.

Разом з тим скаргу на дії державного виконавця Шульженком Л.О. подано до суду 21 березня 2023 року, тобто, із пропуском встановленого законом строку. Питання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду ОСОБА_1 у скарзі на дії державного виконавця, поданій до суду першої інстанції, не порушував.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови начальника ВДВС від 06 березня 2023 року лише 14 березня 2023 року, тому звернувся до суду відповідно до закону, а також долучені до апеляційної скарги докази отримання копії постанови, колегія суддів відповідно до статті 367 ЦПК України не може прийняти до уваги, оскільки ці обставини не були вказані скаржником у скарзі, отже не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця у зв`язку із пропущенням скаржником строку подання скарги та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення підсудності за статтею 26 ЦПК України є безпідставними, оскільки положення цієї статті не встановлюють правила підсудності для розгляду скарги на дії державного виконавця.

Твердження скаржника про порушення порядку самовідводу також є безпідставними, так як в матеріалах справи відсутні заяви про відвід чи самовідвід судді, який розглядав справу, тому це питання не вирішувалось судом, отже, неможливо встановити наявність чи відсутність порушень порядку вирішення самовідводу.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді