Номер провадження: 22-ц/813/4465/23
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орез Валентин Павлович

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси області 20 грудня 2022 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог

18.07.2022 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси, в якій заявниця просить суд замінити стягувача за виконавчими листами №520/15620/17, виданими 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси, з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 , з посиланням на те, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна останнього.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси області 20 грудня 2022 року постановлено заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 року та 12.07.2022 року Київським районним судом міста Одеси залишити без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 подано до суду заяву, як спадкоємцем ОСОБА_4 передчасно, оскільки строк для прийняття спадщини - 17.01.2023 року, іншими спадкоємцями після смерті останнього, не закінчився.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орез В.П. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 по справі № 520/15620/17 за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження на правонаступника у виконавчих листах №520/15620/17, виданих 21.10.2021 та 12.07.2022 Київським районним судом міста Одеси, постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити, замінити стягувача ОСОБА_4 за виконавчим листом № 520/15620/17 від 12.07.2022, виданим Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 2 500 гривень, його правонаступником - ОСОБА_1 ; замінити стягувача ОСОБА_4 за виконавчим листом № 520/15620/17 від 21.10.2021, виданим Київським районним судом м. Одеси, яким стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 3 000 гривень, його правонаступником - ОСОБА_1 ;

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд повинний був застосувати ст. 1268 ч. 5 ЦК України, згідно якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте цього, всупереч ст. 2, 4, 263-265 ЦПК України не здійснив.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Пояснення учасників справи

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Адвокатом Орез В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслано заяву про розгляд справи за її та представника відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/15620/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

Так, у грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав, у розмірі 55 260,00 грн та процентів за користування коштами у розмірі 14 511,42 грн, що становить суму 69 771,42 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 28 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеса від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати на оплату правової допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2019 року без змін.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року змінено у частині стягнення правової допомоги з 5 000,00 грн до 2 500,00 грн.

У решті додаткове рішення залишено без змін.

20.09.2021 року Одеським апеляційним судом ухвалено додаткову постанову, якою ухвалено додаткове рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 3 000,00 (три тисячі) гривень.

Крім того, ухвалою Верховного суду від 17.09.2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного суду від 29 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про стягнення коштів, набутих без достатніх правових підстав.

На підставі вищевказаних рішень, Київським районним судом міста Одеси видані виконавчі листи №520/15620/17, а саме:

- 21.10.2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на оплату правової допомоги у розмірі 2500,00 грн.;

- 12.07.2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн.

З поданих до суду заявницею документів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , помер.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене судове рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ч. 1ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Статтями1216, 1218 Цивільного кодексу України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, положеннями Цивільного кодексу України закріплено право спадкоємців прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто в день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо спадкоємець постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого строку у передбаченому законом порядку не відмовився від прийняття спадини, він вважається таким, що її прийняв. При цьому, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Документом, що підтверджує право спадкоємців на спадкове майно, є свідоцтво про право на спадщину, яке видається на ім`я кожного спадкоємця, що прийняв спадщину, після закінчення строку, встановленого для її прийняття. Цивільний кодекс України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутись до нотаріуса за видачею на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на таке майно, а також зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, колегія суддів зазначає, що заміна стягувача його правонаступником нерозривно пов`язана із строками встановленими законом для подачі заяви спадкоємцями про прийняття спадщини.

Суд зобов`язаний дотриматися строків, установлених законом для прийняття спадщини, та лише після спливу цього строку, замінювати стягувача на його правонаступника.

Відтак, колегія суддів цілком погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заява про заміну стягувача є передчасною, оскільки строк для прийняття спадщини до майна ОСОБА_4 , не закінчився, коло спадкоємців до майна останнього встановити не можливо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Орез Валентин Павлович, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси області 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

М.В. Назарова