Справа № 673/1282/19
Провадження № 6/673/27/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

стягувача- ОСОБА_1 ,

представника- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про зупинення виконання за виконавчим документом, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів,

встановив:

У вересні 2023 року боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа, виданого Деражнянським районним судом Хмельницької області у справі №673/1282/19 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, таким, що не підлягає виконанню. При цьому, просив вирішити питання про зупинення виконання за вказаним виконавчим листом та стягнути на його користь безпідставно одержані ОСОБА_1 кошти в розмірі 217131, 34грн.

В обґрунтування вказаної заяви вказав, що не погоджується із судовим рішенням з наступних підстав. Підтвердив, що з 2011 року проживав із ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_4 . В 2018 році сторони припинили спільне проживання, а діти залишились проживати з матір`ю. Через поведінку ОСОБА_1 , його батьки в травні 2019 року змушені забрати дітей за своїм місцем проживання, де останні проживають до цього часу та охоплені там навчальним процесом. Враховуючи те, що діти сторін, на час звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу не проживали з останньою вважає обґрунтованими вимоги даної заяви та наявність підстав для її задоволення.

В судове засідання заявник-боржник ОСОБА_6 та його представник не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримуючи заявлені вимоги.

Стягувачка ОСОБА_1 та її представник в суді заперечували щодо задоволення вказаної заяви та обставин, якими така обґрунтована. Зауважили, що у вказаній заяві боржником надані неправдиві відомості щодо відсутності ОСОБА_1 в житті, утриманні і вихованні дітей. При цьому, зауважили, що на час звернення із заявою про видачу судового наказу, діти сторін проживали із стягувачкою. В зв`язку з тим, що її робота носить роз`їзний характер, в другій половині 2019 року мати ОСОБА_3 запропонувала свою допомогу у догляді за дітьми, в зв`язку з чим останні переїхали у смт Добротвір Червоноградського району Львівської області, де проживають наразі. Із переїздом дітей для матері ОСОБА_3 нею була передана банківська картка, яка надає можливість отримувати аліменти, які надходять від останнього. Також, вказувала, що бере активну участь у житті дітей, часто відвідує їх, матеріально допомагає та за можливості забирає їх за місцем свого проживання.

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно судового наказу Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06.08.2019 року з ОСОБА_3 , стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Боржнику роз`яснено, що відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 170 ЦПК України має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Копію судового наказу з додатками 20.08.2019 року направлено боржнику ОСОБА_3 , який був отриманий останнім 28.08.2019 року.

При зверненні до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 , посилається на те, що у суду не було підстав для його видачі з огляду на те, що діти сторін не проживали спільно із ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку вказаним аргументам ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 170ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексуборжник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

Відповідно до ст.129-1Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

До підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів відповідно до встановленого законом порядку, як особа, з якою проживали діти на час такого звернення.

При цьому, остання довела наявність у себе такого права, надавши суду копії свідоцтва про народження дітей і довідку про склад сім`ї, згідно якої діти, в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають (зареєстровані) з нею.

Ці ж обставини ОСОБА_1 підтвердила в ході судового розгляду даної заяви.

Аналогічні показання надала суду свідок ОСОБА_7 , яка являється матір`ю боржника ОСОБА_3 та з якою наразі проживають діти сторін. Також остання підтвердила, що отримує всі аліменти, які сплачує ОСОБА_3 на утримання дітей, а ОСОБА_1 в свою чергу надає їм допомогу та приймає активну участь у вихованні дітей, відвідує їх та за можливості забирає за місцем свого проживання.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 посилається на відсутність підстав для видачі судового наказу, наданим йому правом на подання заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами в установленому ст. 170, 423 ЦПК України, 273 СК України, порядку не скористався, обравши інший спосіб захисту відповідно до ст. 173 ЦПК України.

Судовий наказ, виданий Деражнянським районним судом Хмельницької області 06.08.2019 року №673/1282/19 набрав законної сили та у відповідності до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 , підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, у якому ухвалене рішення може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок та підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, суд зауважує, що обов`язок щодо сплати аліментів у ОСОБА_3 продовжує мати місце на даний час, оскільки діти з ним не проживають та відповідно не перебувають на повному утриманні останнього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України, для задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником не доведено, що судовий наказ було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин, які вказують на помилковість видачі судового наказу, безпідставними є також вимоги заяви ОСОБА_3 про зупинення виконання за вказаним виконавчим листом та стягнення з ОСОБА_1 одержаних аліментів в розмірі 217131, 34грн., а тому в цій частині заяви також слід відмовити.

Керуючись ст. ст.,260-261, 353, 432 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зупинення виконання за виконавчим документом, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих коштів, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду.

Найменування учасників процесу:

Заявник-боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 22.06.2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ,

Повна ухвала складена 01.12.2023р.

Суддя: Т. В. Ягодіна