Справа № 216/1679/17
Провадження 4-с/216/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

26 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Корнєвої Ю.В.,

представника скаржника (боржника), адвоката - Кривенко І.М.,

заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_1 , представника стягувача, адвоката - Ващенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 скаргу адвоката Кривенко Ірини Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєвої Ірини Володимирівни, -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернувся до суду із зазначеною скаргою в інтересах ОСОБА_2 , в якій просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Центрально-Міського відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південо-Східнсго міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєвої І.В. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження №64333643 з виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/1679/17 від 02.06.2017 року, без врахування надання боржником ОСОБА_2 доказів добровільної сплати аліментів розмірі 193 402, 16 грн.; зобов`язати державного виконавця Коптєву І.В. врахувати при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №64333643 з виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/1679/17 від 02.06.2017 року, надані боржником ОСОБА_2 документи щодо добровільного перерахунку (сплати аліментних зобов`язань, в розмірі 193 402, 16 грн. Скарга мотивована тим, що протягом періоду часу з квітня по 01 серпня 2022 року ОСОБА_2 з військової частини, де він проходить військову службу, на картковий рахунок ОСОБА_1 добровільно перераховано кошти у розмірі 193402,16 грн., а також 31.03.2022 р. з особистого рахунку 4000 грн., в рахунок погашення заборгованості по аліментам. При цьому, за зверненням адвоката, державним виконавцем відмовлено у перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, тому як стягувач ОСОБА_1 надала пояснення, що із суми 179030,63, отриманих нею від боржника, вона перерахувала на картку останнього 20181,38 грн., а суму 158849,25 грн. передала ОСОБА_2 особисто на руки, що, як стверджує представник скаржника, не відповідає дійсності.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2022 року було відкрито провадження за вказаною скаргою.

17.01.2023 року на адресу суду надійшло заперечення від державного виконавця Коптєвої І.В. разом з матеріалами виконавчого провадження № 64333643. В наданих запереченнях державний виконавець пояснила, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 64333643 з виконання виконавчого листа № 216/1679/17 від 02.06.2017 року, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 10.04.2017 року. В ході виконання вказаного виконавчого листа було проведено ряд виконавчих дій, боржник ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів станом на 17.01.2023 року в сумі 190845,77 грн. З приводу питання про врахування коштів у розмірі 193402,16 грн., з яких : у квітні 2022 р. - 47912,01 грн.; у травні 2022 р. - 44024,17 грн.; у червні 2022 р. - 44024,23 грн.; у липні 2022 р. - 44072,23 грн., повідомила, що 15.11.2022 року надійшло пояснення стягувача в якому вона повідомляє, що отримувала заробітну плату свого чоловіка ОСОБА_2 на свою карту з травня по серпень місяць в сумі 179030,63 грн. З тієї суми: 20181,38 грн. перевела боржнику на його картку, а суму 158849,25 грн. передала боржнику особисто в руки. Також згідно пояснення стягувач отримувала кошти, як офіційна дружина, тому аліментами ці кошти не вважає. Згідно наданої довідки про суми грошового забезпечення з військової частини НОМЕР_1 не зазначено призначення платежу, а тому державний виконавець не має підстав враховувати вказану суму при перерахунку заборгованості по аліментам. Враховуючи вказане державний виконавець просила в задоволенні скарги відмовити.

06.02.2022 року на адресу суду від представника стягувача ОСОБА_4 - адвоката Ващенка О.М. надійшло заперечення на вказану скаргу, в якому він просив в задоволенні скарги відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що у ОСОБА_2 , крім сплати аліментів, було багато інших майнових зобов`язань перед ОСОБА_4 , - таких як компенсація на її утримання, компенсація додаткових витрат на лікування доньки, виграти на лікування та оздоровлення її та спільної доньки, яка в зв`язку із захворюванням навчається на дому, що також тягне багато додаткових витрат, через що відсутні підстави зарахування спірних коштів до обсягу аліментів. Маючи інші боргові зобов`язання з фінансовими установами, за взаємною домовленістю, кошти ОСОБА_2 за його згодою та заявою військова частина перераховувала на її картковий рахунок, минаючи банківські картки боржника, які були заблоковані, частину з яких, також, вона повертала ОСОБА_2 на особисті блага.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Кривенко І.М. скаргу підтримала та просила її задовольнити, обґрунтовуючи її доводами викладеними в скарзі.

Стягувач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували із зазначених вище підстав. .

Державний виконавець в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила в її задоволенні відмовити з підстав її необґрунтованості, з урахуванням доводів, викладених у запереченні.

Суд, заслухавши учасників процесу, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.06.2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково, постановлено про стягнення щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 квітня 2017 року; стягувати щомісяця з щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною шестирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 10 квітня 2017 року.

На підставі вказаного рішення Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29.06.2017 року було видано виконавчий лист № 216/1679/17 від 02.06.2017 року.

У провадженні Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № №64333643 з виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/1679/17 від 02.06.2017 року.

01 грудня 2022 року Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано розрахунок заборгованості зі сплати ОСОБА_2 аліментів станом на 01 грудня 2022 року в сумі 212407,20 грн.

11 листопада 2022 року адвокат Кривенко І.М. звернулася із заявою до державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі в інтересах ОСОБА_2 , просила здійснити перерахунок заборгованості за аліментами відповідно до виконавчого листа № 216/1679/17 з урахуванням здійснених ним платежів в сумі 193402,16 грн.

Згідно відповіді ВДВС від 30.11.2022 р., з приводу питання про врахування коштів у розмірі 193402,16 грн., з яких : у квітні 2022 р. - 47912,01 грн.; у травні 2022 р. - 44024,17 грн.; у червні 2022 р. - 44024,23 грн.; у липні 2022 р. - 44072,23 грн., повідомила, що 15.11.2022 року надійшло пояснення стягувача в якому вона повідомляє, що отримувала заробітну плату свого чоловіка ОСОБА_2 на свою карту з травня по серпень місяць в сумі 179030,63 грн. З тієї суми: 20181,38 грн. перевела боржнику на його картку, а суму 158849,25 грн. передала боржнику особисто в руки.

Згідно довіреності, наданої військовою частиною НОМЕР_2 , витребуваної судом, 30.03.2022 р. ОСОБА_2 довіряє отримати замість нього його грошове забезпечення на період військового стану ОСОБА_1 , із зазначенням номеру карткового рахунку.

Відповідно до довідки про суми грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 31.03.2022 року по 31.07.2022 року в повному обсязі перераховане на картку № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», одержувач ОСОБА_1 , а саме: у розмірі 193402,16 грн., з яких - у квітні 2022 р. - 47912,01 грн.; у травні 2022 р. - 44024,17 грн.; у червні 2022 р. - 44024,23 грн.; у липні 2022 р. - 44072,23 грн. (т.1 а.с. 91).

Згідно інформації Ощадбанку, наданої представником боржника, 31.01.2022 р. з картки відправника ОСОБА_2 на картку одержувача ОСОБА_1 перераховані 4000 грн. (т.1 а.с. 157).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої і другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У статті 195 СК України закріплено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу). Відповідно до вказаного порядку заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 333/6869/19 (провадження № 61-5678св21) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. […] Із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом. Інші відомості роздруківки не містять. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю діда у витратах на дитину чи участі в інших витратах. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

З наданих представником скаржника (боржника) копій документів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про добровільне перерахування коштів на картковий рахунок стягувача, а також Довіреності ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 про отримання останньою грошового забезпечення ОСОБА_2 на її картковий рахунок вбачається, що вказані платіжні документи не містять відомостей щодо «призначення платежу» - сплата аліментів. Такі ж самі відомості не містить і згадана довіреність ОСОБА_2 , засвідчена командуванням військової частини НОМЕР_2 .

За таких обставин, надані представником боржником докази не свідчать про виконання ним судового рішення щодо сплати (погашення заборгованості) аліментів, а відтак такі не враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів, а дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах КЦС ВС у справах №2-4665/2008 від 12.01.2022 р. та №707/999/21 від 25.01.2023 р.

При цьому, судом враховано, що відповідно до частини четвертої статті 19 Закону сторони зобов`язані невідкладно, зокрема, боржник, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Але, з матеріалів справи вбачається, що лише після отримання військовою частиною НОМЕР_2 постанови державного виконавця від 28.08.2022 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у подальшому за період з вересня 2022 по березень 2023 року із заробітної плати ОСОБА_2 почали утримуватися кошти у загальному розмірі 100470,63 грн. та тільки після цього у листопаді 2022 року представник боржника звернулася до державного виконавця з метою перерахунку заборгованості.

Сукупність вказаних доказів свідчить про те, що протягом періоду часу з 02.02.2021 року до вересня 2022 року ОСОБА_2 не був обізнаний про наявність виконавчого провадження про стягнення аліментів з нього, що встановлено із матеріалів виконавчого провадження, а також із пояснень державного виконавця під час судового розгляду, про що свідчить також відсутність відомостей про отримання ним копій виконавчих документів, та вбачається із здійсненням виконавчих дій державним виконавцем, спрямованих на пошук боржника, на виконання ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а також обмежувальні заходи щодо арешту майна та рахунків боржника, внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників, тому не міг протягом періоду часу з квітень-липень 2022 року перераховувати кошти стягувану ОСОБА_1 саме як на погашення заборгованості по аліментам по відкритому виконавчому провадженню, що спростовує доводи представника ОСОБА_2 під час судового розгляду.

Згідно ч.1 ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати друга.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, що встановлено ч.2 ст. 61 СК України.

Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається із медичних документів, долучених представником стягувача (т.1 а.с. 143-146), неповнолітня донька ОСОБА_3 тяжко хворіє, а стягувач ОСОБА_1 станом на 15.06.2021 р. перенесла інфаркт головного мозку.

Зважаючи на те, що станом на серпень 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ще являлися подружжям, то необхідність матеріально підтримувати дружину, яка перенесла тяжку хворобу та при цьому доглядала за тяжко хворою їх донькою, а також нести додаткові витрати на дитину, у ОСОБА_2 існувала, в тому числі, в силу закону, що, на думку суду, зумовлювала перерахування ним коштів у розмірі 193402,16 грн. протягом періоду з березня по серпень 2022 року за довіреністю на адресу дружини ОСОБА_1 .

Разом з тим, зважаючи на вказані обставини, оцінюючи надану представником скаржника довідку про суми грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 за період з 31.03.2022 року по 31.07.2022 року, а також документи, що підтверджують факт перерахування грошових коштів на користь стягувача за цей період часу. Беручи до уваги той факт, що протягом періоду перерахування коштів (квітень липень 2022 року) згідно Розрахунку заборгованості за сплати аліментів, вчиненого виконавчою службою, сума аліментів, яка підлягала стягненню за кожен місяць становила 3910 грн. Сукупний розмір перерахованих аліментів за цей період становить 15640 грн. (3910х4=15640 грн.). Враховуючи при цьому також факт перерахування коштів ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 31.03.2022 року у розмірі 4000 грн., беручи до уваги засади цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та законність, з огляду на спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_5 на перераховані кошти, в тому числі і боржника, суд вважає за можливе врахувати перераховані боржником на користь стягувача із вказаних коштів в якості періодичних платежів зі сплати аліментів за виконавчим листом - у загальному розмірі 19640 грн. (15640 + 4000 = 19640 грн.).

Таким чином, оскільки з матеріалів справи випливає та встановлено судом, що боржник перерахував стягувачу грошові кошти у розмірі 19640 грн. за його аліментними зобов`язаннями. Стягувач в суді не заперечувала, що отримала від боржника грошові кошти, в тому числі, в зазначеній сумі.

Тому, суд вважає, що скарга представника заявника в частині визнання дій державного виконавця неправомірними підлягає частковому задоволенню, оскільки державним виконавцем залишено поза увагою положення частини другої статті 451 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Кривенко Ірини Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрально-Міського відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південо-Східнсго міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Дніпро) Коптєвої Ірини Володимирівни щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження №64333643 з виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/1679/17 від 02.06.2017 року, без врахування надання боржником ОСОБА_2 доказів добровільної сплати аліментів у розмірі 19640 грн. станом на 01.08.2022 року.

Зобов`язати державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького район Дніпропетровської області Південо - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коптєву Ірину Володимирівну, врахувати при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №64333643 з виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/1679/17 від 02.06.2017 року, надані боржником ОСОБА_2 документи щодо добровільного перерахунку (сплати аліментних зобов`язань), в розмірі 19640 грн. станом на 01.08.2022 року. В решті вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2023 року.

Суддя Г.М.Чирьський