Справа № 496/1472/23
Провадження № 2/496/1022/23
04 грудня 2023 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Гончаренко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач, акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (далі АТ «КБ Глобус»), звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 12.08.2020 року в розмірі 25 605,04 грн., та судові витрати, а саме: 2684 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в тому числі: 3000 грн. - гонорар Адвоката за послуги та 3000 грн. - гонорар успіху Адвоката.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.08.2020 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, шляхом підписання Заяви-анкети № 40408800 на приєднання до вказаного Договору.
Відповідно до п.1.1.5. Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб (далі - Договір) підписанням Заяви-анкети на приєднання до Договору, в т.ч. в електронному вигляді з використанням Електронного підпису, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору.
Банк має право зупинити подальше кредитування та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій, щ передбачені цим Договором у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором, зокрема непогашення заборгованості за кредитом, несплати процентів. Клієнт зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим Договором та Тарифами. (п. 1.2.3. Договору).
Пунктом 3.1.13.3. Договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів та цим Договором, Клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих Тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.
Пунктом 5.1. Договору визначені зобов`язання Клієнта, а саме: - гарантувати повернення заборгованості за Договором всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать; - використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору; - своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. Заявою-анкетою на приєднання до Договору); - повністю повернути Банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена Заявою-анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. (п. 5.1.1., 5.1.3.-5.1.5. Договору).
В укладеному між позивачем та відповідачем договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Додатком № 1 до Договору є публічна пропозиція АТ «КБ «Глобус» на укладення Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, яка відповідно до п. 1.1.4. Договору, на паперовому носії розміщується у доступних для Клієнта місцях надання Банком послуг, а в електронній формі розміщується на офіційному сайті Банку.
ОСОБА_1 також був ознайомлений з тарифами на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товар». У тарифах зазначено, що проценти на прострочену суму заборгованості по кредиту становлять 50% річних.
15.11.2022 року за вих. №1-1791 АТ «КБ «Глобус» було надіслано на адресу ОСОБА_1 вимогу про повернення заборгованості за кредитним договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ Глобус» для фізичних осіб від 12.08.2020 року. У вимозі зазначено, що станом на 31.10.2022 року розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 25 605,04 грн., у разі її несплати протягом 30 днів з моменту відправки Банком цього листа, Банк буде змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.
АТ КБ «Глобус» надало виписку по особистому рахунку ОСОБА_1 за період з 12.08.2020 року по 01.01.2023 року.
05.12.2022 року між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко В.П. було укладено договір № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги.
Пунктом 3.2. Договору № 051222 визначено, що ставка гонорару Адвоката за послуги за 1 годину роботи складає 1500 грн. Сторони погодили, окрім гонорару Адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь Банку Клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3000 грн.
У акті № 40408800 прийому-передачі послуг від 15.02.2023 року за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року зазначено, що вартість послуг, наданих адвокатом Прохоренко В.П. становить 3000 грн.
АТ «КБ «Глобус» перерахувало на рахунок адвоката Прохоренко В.П. грошові кошти у розмірі 3000 грн., призначення платежу: за професійну правову допомогу згідно договору № 051222 від 05.12.2022 року та акту № 40408800 від 15.02.2023 року, без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 3850 від 17.02.2023 року.
Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
У ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, зазначене свідчить про те, що ним здійснено прострочення виконання взятих на себе за договором зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитом та процентами.
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Кодексу).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Кодексу).
Як визначено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З аналізу наведених правових норм права можна зробити висновок, що у разі порушення умов договору щодо внесення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач, на підставі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування в підтвердження належного та своєчасного виконання ним взятих на себе зобов`язань за договором від 12.08.2020 року або спростування доводів та наданих суду доказів позивача, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
З урахуванням досліджених доказів, суд вважає встановленим, що позивач взяті на себе зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 12.08.2020 року виконав у повному обсязі.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту.
У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн., з яких: 3000 грн. - гонорар Адвоката за послуги та 3000 грн. - гонорар успіху Адвоката.
Пунктом 3.2. Договору № 051222 визначено, що ставка гонорару Адвоката за послуги за 1 годину роботи складає 1500 грн. Сторони погодили, окрім гонорару Адвоката за послуги, за кожне судове рішення на користь Банку Клієнт сплачує Адвокату гонорар успіху, який встановлюється у розмірі 3000 грн.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію квитанції № 3850 від 17.02.2023 року, з якої вбачається, що АТ «КБ «Глобус» понесені витрати на послуги адвоката у розмірі 3000 грн.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Верховний Суд у постанові від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
У постанові Великої Палати від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.42-5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Суд вважає, що ця справа не є складною, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним.
Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат АТ «КБ» Глобус» на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної вимоги представника позивача та стягнення з відповідача на користь АТ «КБ «Глобус» 3 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме, гонорару адвоката за послуги.
Відмовляючи в задоволенні стягнення частини заявленої адвокатом суми грошових коштів у формі гонорару успіху, який визначений представником позивача у розмірі 3 000 грн., суд, врахувавши усталену практику ЄСПЛ та Верховного Суду, зазначає, що відповідного роду зобов`язання з приводу сплати клієнтом на користь свого представника певної (обумовленої) суми грошових коштів у формі гонорару успіху, виникають виключно між адвокатом і клієнтом, а тому, під час вирішення питання про розподіл судових витрат, зазначені домовленості між сторонами договору про надання правової допомогу не можуть зобов`язувати суд, покладати на іншу сторону саме такого виду витрати.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги, що суду не надано відповідно до пункту 3.2 договору про надання правової допомоги доказів про окрему домовленість сторін щодо строків та порядку оплати адвокату «гонорару успіху», - суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. та про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 3 000 грн. для оплати «гонорару успіху Адвоката».
З урахуванням викладеного, позовна заява АТ «КБ «Глобус» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтверджені. Зокрема, згідно платіжного доручення № 4151 від 15.02.2023 року позивачем було сплачено 2684 грн. судового збору.
Керуючись ст. 11, 202, 207, 525, 526, 530, 599, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81,89, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позов залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 04.12.2023 року.
Суддя М.Л. Пасечник