УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-4023св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Сердюка В. В., Тітова М. Ю., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Кавицький»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України,

особа, яка зверталася з касаційною скаргою, за результатом розгляду якої прийнято постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року, - ОСОБА_3 ,

розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» про відвід судді Верховного Суду Ігнатенка В. М. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», до якої приєднався Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» (далі - ТОВ «Кавицький»), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, в якому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили визнати недійсними договори про надання відновлювальної кредитної лінії:

- від 31 травня 2006 року № 602-Ф, укладений між закритим акціонерним товариством «ТАС-Інвестбанк» (далі - ЗАТ «ТАС-Інвестбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- від 24 грудня 2007 року № 1054-Ф, укладений між закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» (далі - ЗАТ «Сведбанк Інвест»), правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- від 08 червня 2005 року № 340-Ф, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- від 27 липня 2005 року № 380, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- від 27 липня 2005 року № 379-Ф, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк», та ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- від 27 липня 2005 року № 377-Ф, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- від 27 липня 2005 року № 378-Ф, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- від 31 травня 2006 року № 601-Ф, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_8 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- від 30 листопада 2007 року № 599, укладений між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами.

Крім того, просили визнати недійсними договори іпотеки:

- від 13 травня 2010 року № 543, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 545, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 547, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 550, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 552, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 554, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 13 травня 2010 року № 540, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- від 06 серпня 2010 року № 1641, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами.

Просили скасувати у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записи про іпотеку та обтяження, внесені на підставі:

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 543, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 545, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 547, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 550, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 552, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 554, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 540, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 06 серпня 2010 року № 1641, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсними:

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 602-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 24 грудня 2007 року № 1054-Ф, укладений між ЗАТ «Сведбанк Інвест», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 08 червня 2005 року № 340-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 380, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 379-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 377-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 378-Ф, укладений між

ЗАТ «Тас-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 601-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_8 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 543, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 545, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 547, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 550, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 552, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 554, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року за реєстровим № 540, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 06 серпня 2010 року за реєстровим № 1641, укладений між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та

ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами.

Скасовано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записи про іпотеку та обтяження, внесені на підставі:

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 543, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 545, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 547, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 550, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 552, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 554, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року за реєстровим № 540, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 06 серпня 2010 року за реєстровим № 1641, укладеного між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк», Національного банку України задоволено, апеляційну скаргу ТОВ «Кавицький» задоволено частково.

Скасовано рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та касаційну скаргу ТОВ «Ферентино», до якої приєдналося ТОВ «Кавицький», задоволено частково. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року та постанову Верховного Суду від 29 серпня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Кавицький» залишено без задоволення, апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк» та Національного банку України задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року в частині визнання недійсними іпотечних договорів з додатковими угодами до них та в частині скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, внесених на підставі іпотечних договорів з додатковими угодами до них, скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Кавицький» на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_9 , на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Дельта Банк» про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Кавицький» про відмову у відкритті касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Національного банку України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; відмовлено у задоволенні клопотання Національного банку України про зупинення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року; відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Кавицький» про відмову у відкритті касаційного провадження.

У травні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2021 року прийнято заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про приєднання до касаційної скарги ПАТ «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2023 року заяви суддів Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. та Червинської М. Є. про самовідвід задоволено. У задоволенні заяв ПАТ «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України про відвід відмовлено. Передано справу № 757/61632/16-ц для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 17 лютого 2023 року справу призначено судді-доповідачу Ігнатенку В. М. Судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Мартєв С. Ю., Тітов М. Ю., Сердюк В. В.

У зв`язку з обранням судді Мартєва С. Ю. до Великої Палати Верховного Суду у справі здійснено повторний автоматичний розподіл, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Тітов М. Ю., Сердюк В. В., Стрільчук В. А.

26 червня 2023 року Національний банк України надіслав до Верховного Суду клопотання, у якому просив зупинити дію рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог (вирішення позовних вимог про визнання недійсними кредитних договорів) до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2023 року клопотання Національного банку України про зупинення дії рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині задоволених позовних вимог до закінчення касаційного провадження задоволено.

Зупинено дію рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними кредитних договорів до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року виправлено описку, допущену в ухвалі Верховного Суду від 05 липня 2023 року у вступній частині, зазначивши замість «Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду» правильно «Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду».

Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року заяву ТОВ «Кавицький» про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., ОСОБА_10, Сердюка В. В., Тітова М. Ю. залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тиліпський Д. В., про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., ОСОБА_10, Сердюка В. В., Тітова М. Ю. залишено без розгляду.

У зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_10 у справі здійснено повторний автоматичний розподіл, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2023 року справу призначено судді-доповідачу Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О., Сердюк В. В., Тітов М. Ю., Фаловська І. М.

21 листопада 2023 року ТОВ «Кавицький» звернулося до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач) на підставі пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до частини другої тат третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява ТОВ «Кавицький» про відвід судді Ігнатенка В. М. надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання, то така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді обґрунтована тим, що рішенням Ради суддів України від 18 вересня 2023 року № 39 оголошено про початок конкурсу для відбору кандидатур на дві вакантні посади судді Конституційного Суду України та початок прийняття заяв (з доданими до них документами) осіб, які виявили намір обійняти посаду судді Конституційного Суду України. З відкритих джерел стало відомо, що суддя-доповідач Ігнатенко В. М. є кандидатом на посаду судді Конституційного Суду України, тому, на думку заявника, не буде вступати в конфлікт інтересів з державою, приймаючи рішення не на користь державних органів, відповідно, це слугує вагомим доводом, що в судді Ігнатенка В. М. могла скластися упереджена думка про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України, що унеможливлює об`єктивний, неупереджений та безсторонній розгляд справи. Вказані обставини є підставою для відводу судді-доповідача Ігнатенка В. М.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Білуха проти України» зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів.

Верховний Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-які підстави стверджувати, що суддя Ігнатенко В. М. має та виявляє особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявником не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховним Судом підлягає з`ясуванню, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи заяви ТОВ «Кавицький» про відвід судді з тих підстав, що ОСОБА_11 є кандидатом на посаду судді Конституційного Суду України, не містять посилання на обґрунтовані обставини, які б дозволили дійти висновку про необ`єктивність та упередженість судді-доповідача у цій справі. В заяві фактично викладено припущення про можливий конфлікт інтересів з державою у зв`язку з участю ОСОБА_11 у конкурсі для відбору кандидатур на вакантні посади судді Конституційного Суду України. Аналіз указаної заяви ТОВ «Кавицький» свідчить, що в ній відсутнє обґрунтування підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

При цьому згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи розглядуваної заяви не можуть слугувати підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Проаналізувавши заяву ТОВ «Кавицький», ураховуючи норми процесуального права, зокрема, статті 36 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Ігнатенка В. М., оскільки наведені у заяві обставини не є підставою для відводу судді відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви ТОВ «Кавицький» про відвід судді Ігнатенка В. М. слід відмовити.

Керуючись статтями 39, 126, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький» про відвід судді Верховного Суду Ігнатенка В. М. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних та іпотечних договорів недійсними, скасування у Державному реєстрі прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», до якої приєднався Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Ігнатенко

Судді С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

М. Ю. Тітов

І. М. Фаловська