ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6983/23 Справа № 190/646/23 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Єлізаренко І.А.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року

по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи виконавчий комітет П`ятихатської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року адвокат Сербін Б.О. звернувся до суду із вищезазначеною заявою в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що у січні 1998 року отримав паспорт громадянина України, де його прізвище, ім`я та по батькові зазначено « ОСОБА_3 ».

04 жовтня 2007 року П`ятихатською районною державною адміністрацією йому були видані Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 160736, кадастровий номер : 02:002:0245 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160742, кадастровий номер :01:002:0307, згідно яких власником земельних ділянок є ОСОБА_3

04 листопада 2020 року він отримав паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначає, що на сьогоднішній день має намір подарувати належні йому земельні ділянки своїй донці ОСОБА_4 , але не має такої можливості, оскільки державні акти видано на імя ОСОБА_3 , тому вимушений звернутися до суду та просити встановити факт належності правовстановлючих документів ОСОБА_1 , факт родинних відносин як батька та доньки. Разом з цим, просити встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160736 кадастровий номер : 02:002:0245 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №160742, кадастровий номер :01:002:0307, оскільки встановлення даного факту має для нього юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати право власності на земельні ділянки.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між батьком та донькою.

Встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160736 кадастровий номер : 02:002:0245 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №160742, кадастровий номер :01:002:0307.

Рішення суду мотивовано тим, що з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно було встановлено, що заявник є батьком ОСОБА_2 , а також йому дійсно належить Державний акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160736 кадастровий номер : 02:002:0245 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №160742, кадастровий номер :01:002:0307, тому наявні підстави для встановлення цих фактів.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким заяву залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заяву про встановлення факту до суду не подавав, будь-яких повноважень на представлення своїх інтересів адвокату адвоката Сербіну Б.О. не надавав, а питання, які вирішувалися в суді першої інстанції направлені на позбавлення права власності на належну йому нерухомість.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає часткому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 17 вересня 1998 року отримав паспорт громадянина України на ім`я « ОСОБА_3 »

17 жовтня 1998 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_6 , батьком якої є ОСОБА_3 .

10 липня 2021 року ОСОБА_6 (донька заявника), уклада шлюб з ОСОБА_7 , після чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 160736 від 04 жовтня 2007 року, власником земельної ділянки площею 5,6950 га, розташованої на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:002:0245 є ОСОБА_3 .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 160742 від 04 жовтня 2007 року, власником земельної ділянки площею 0,9701 га, розташованої на території Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:002:0307 є ОСОБА_3 ..

04 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Саксагань П`ятихатського району Дніпропетровської області, видано паспорт № НОМЕР_1 , орган який видав 1256.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особам.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення вказаних фактів.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Стаття 44 ЦПК України зазначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; процесуальними правами зловживання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України зазначено, що представник який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Вимоги до позовної заяви наведено у статті 175 ЦПК України, у частині другій якої зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до приписів пункту 4 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається також у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як зазначено в пункті 8 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина третя статті 367 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, 22 червня 2023 року ОСОБА_1 разом з адвокатом Боровик Л.О. ознайомився у П`ятихатському районному суді Дніпропетровської області з матеріалами вищевказаної цивільної справи та отримали рішення суду, яке набрало законної чинності. Разом з цим, було з`ясовано, що справа має низку документів виконаних начебто від імені заявника, тобто містять підроблений від його імені підпис, тобто спростовує волевиявлення особи на теперішній час. Заява подана та підписана адвокатом Сербіним Б.О., якому будь-яких повноважень, що могли б стосуватися цієї справи або будь-яких інших справ, не надавав.

Через виявлену підробку низки документів, що стосуються прав заявника, явно незаконних дій адвоката Сербіна Б.О., подано заяву до відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення осіб до відповідальності, які підробили ряд документів з його підписом та від його імені, які він не підписував (по справі № 190/646/21), вказану заяву зареєстровано 22 червня 2023 року за № К-92 (ЄО № 4089), а 27 червня 2023 року порушено кримінальну справу за № 0000048 за ст. 358 КК України.

Окрім того, 26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності адвоката Сербіна Б.О. за ст. 400-1 КК України, який завідомо неправдиво повідомив суд першої інстанції про повноваження представляти іншу особу в суді.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 звернула увагу на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру», ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).

Відповідно ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів звертає увагу, що завданням цивільного судочинства у контексті статті 2 Цивільного процесуального кодексу України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу (частина перша статті 377 ЦПК України).

Встановлено, що на момент відкриття провадження у справі, заява не була підписана самим заявником, і цей недолік не усунуто ним в подальшому, адже, як з`ясовано під час апеляційного розгляду, він взагалі не мав наміру звертатися до суду з вказаною заявою.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (пункт 4 частини першої статті 374 ЦПК України).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшла висновку про наявність у матеріалах справи належних та допустимих у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України доказів, на підтвердження апеляційної скарги, тому рішення суду підлягає скасуванню, а заява про встановлення фактів залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 367, 368, 374, 376, 377 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року - скасувати.

Заяву адвоката Сербіна Богдана Олександровича поданої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи виконавчий комітет П`ятихатської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

І.А. Єлізаренко