ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4190/23 Справа № 210/2228/22 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/2228/22 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та відшкодування шкоди за невиконання умов договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Ткаченко С.В., повне судове рішення складено 16 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП - ОСОБА_2 про захист прав споживачів та відшкодування шкоди за невиконання умов договору. В обґрунтування зазначив, що 30.08.2020 між ним ОСОБА_1 (Замовником) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Підрядником) був укладений договір купівлі-продажу №000037 та договір підряду №000037/1. Відповідно до вказаних договорів позивач придбав у ФОП ОСОБА_2 пам?ятник з тумбочкою, аркою в складі для встановлення на Центральному цвинтарі та Підрядник зобов?язався виконати наступні роботи: демонтаж огорожі, демонтаж і встановлення трьох пам?ятників, демонтаж столиків, двох лавок, двох гранітних квіткарів розміром 1,2м.?0,6м. і гранітної вази. В процесі виконання зазначених робіт, робітники Підрядника спочатку відвезли десь 2 гранітних квітника, потім знову привезли на цвинтар. А згодом, 12.09.2020 позивач перевірив роботи де йому повідомили про крадіжку двох грантіних квітників і підставки (тумби) гранітної під пам?ятник (розміром 80?30х30), які знаходились поблизу місць поховання і були залишені виконавцями робіт без нагляду.

Підрядник не взяв на себе зобов?язань по збереженню демонтованого майна, а вимусив позивача придбати нові тумби, у зв?язку з чим загальна сума договору зросла з 29 323 грн. до 32 603 грн. Квітники у кількості 2 шт., які були демонтовані Підрядником, а згодом не збережені за виною останнього, не були встановлені на місце. В договорі підряду присутня єдина специфікація №1 від 30.08.2020, в якій вказана сума договору 29 323 грн., з яких позивач сплатив попередню оплату в розмірі 10 000 грн. Крім однієї специфікації, сторонами іншої більше не підписувалось, але у товарному чеку зазначається інша вартість договору - 32 603 грн., яка збільшена на суму двох вкрадених тумб, а саме на 3 280 грн. В зазначеному вище товарному чеку від 30.08.2020 також вказано наступне: передоплата 10 000 грн., 14.09.2020 - сплата 15 500 грн., 14.10.2020 - сплата 7 103 грн.

Позивач також зазначив, що договір підряду він підписав у редакції Підрядника, погоджуючись на всі його умови. Проте, саме Підрядник самовільно відступив від умов договору, грубим чином порушуючи їх. Крім того, Підрядник порушив розділ 5 «Гарантійне обслуговування», не надавши позивачу гарантійний талон, в якому б зазначався гарантійний термін, що в свою чергу, вже ставить під сумнів якість виконаних робіт. В порушенні п.4.2.1 договору, позивач жодного разу не отримав від Підрядника достовірну інформацію про хід виконання робіт, бажав бути присутнім на об?єкті для перевірки перебігу та якості робіт, що виконуються Підрядником, але Підрядник завжди виконував роботи лише у відсутності позивача, не попередивши його.

Так 02.05.2021 року позивач перебував на цвинтарі та виявив, що плитка на місці поховання родичів полопалась, а саме пошкодилось 14 плиток, що вказує на неналежне виконання робіт та якість. 31.07.2021 позивач звернувся із заявою про кримінальне правопорушення до ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після чого відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 31.07.2022р., передбаченого за ч.2 ст.190 КК України.

З урахуванням зазначеного просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь 8280 гривень за невиконання умов договору від 30 серпня 2020 року укладеного між сторонами, а також відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 гривень; зобов?язати ФОП ОСОБА_2 надати гарантійний талон з зазначенням гарантійного терміну на виконані роботи; покласти на ФОП ОСОБА_2 судові витрати та відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач уклав із відповідачем договір підряду №000037/1 від 30.08.2020 року на виконання робіт згідно Специфікації № 1 до цього договору від 30.08.2020 року на суму 29323 грн. Згідно товарного чека від 30.08.2020 року загальна вартість договору №000037/1 від 30.08.2020 року складає 32603 грн., що більше ніж сума специфікації на 3280 грн. Такі дії відповідача вказують на самовільне, одностороннє відступлення від умов договору підряду і ця грошова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, бо виконавцем порушені вимоги ч.1 ст.843 ЦК України. До того ж, при виконанні робіт, відповідачем було демонтовано два квітники, які після виконання робіт зникли, чим йому було завдано майнової шкоди, яку він оцінив у 5000 грн., що підтверджено показами позивача у суді першої інстанції. Відповідач мав обов`язком зберігати надане йому майно, відповідно до ст.841 ЦК, але не вчинив цього. Гарантійний строк на виконані роботи є істотною умовою договору підряду і має бути чітко визначений, але такого у договорі немає і обов`язок надати гарантійний документ відповідачем не виконано, що доведено показами позивача у судовому засіданні. Сторона відповідача у відзиві не надала суду копії такого гарантійного талону (на роботи по Договору підряду), що вказує на відсутність такого документу і на порушення пiдрядником (відповідачем) договору підряду п.4.3.6. Таке явне невиконання договору підряду відповідачем, як невизначення строку гарантії на виконані роботи є порушенням п.9 ч.1 ст.15 ЗУ «Про захист прав споживачів». Суд першої інстанції на такі обставини уваги не звернув, не врахувавши, що гарантійний талон по договору підряду №000037/1 має бути також надано, як і по договору купівлі-продажу №000037 від 30.08.2020 року. Суд також не взяв до уваги те, що акт виконаних робіт підписаний був замовником 30.08.2020 року тобто в день укладення самого договору і роботи у цей же день фактично виконані не були. Суд не взяв до уваги доводи позивача, що такий акт йому було надано разом із договором підряду в єдиному пакеті документів і позивач як особа похилого віку не розумів юридичного значення цього документу. Відповідач неналежним чином виконав свої обов`язки по договору підряду, вчинив обманні дії та нечесну підприємницьку практику щодо майже 80 річного чоловіка, завдав майнову шкоду позивачу, учаснику бойових дій, який має низку вікових захворювань психосоматичного характеру. Позивач дуже хвилювався за наслідком таких дій відповідача: піднявся тиск, тахікардія, запаморочення. Позивач, замість спокійного життя, мав звертатися до поліції, до юристів, ходити до суду і це все завдало позивачу певної моральної шкоди, тим більш все це пов`язано із пам`яттю покійних рідних. За таких обставин вважає 10000 грн. матеріальної компенсації його моральних страждань є помірною сумою яку необхідно стягнути з відповідача.

Відповідачем суду надано відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення. В обґрунтування зазначив, що позивач не заперечував та визнав фактичні обставини, що після того, як невідомі особи вкрали дві тумби позивача з кладовища, йому було запропоновано поставити нові, на що він сам погодився, це було його вільне волевиявлення. Відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідач не виконав послуги, зазначені в специфікації. Заперечень до акту виконаних робіт не було. Не доведено факт заподіяння моральної шкоди та її розмір.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів скарги, просив її відхилити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 (Замовником) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Підрядником) був укладений договір купівлі-продажу №000037 від 30.08.2020 року на суму 7600 гривень (а.с.7, 8).

Відповідно до специфікації №1 від 30.08.2020 року, сума замовлення 8000 гривень за вирахуванням 400 грн. правник, що дорівнює 7600 грн. без передоплати (а.с.9).

Згідно Акту приймання-передачі товару/робіт №000037 від 30.08.2020 року продавець ФОП ОСОБА_2 надала, а покупець ОСОБА_1 прийняв товар/роботи згідно зазначеного переліку на загальну суму 7600 грн., який підписаний сторонами (а.с.10).

Відповідно до Договору підряду №000037/1 від 30.08.2020 року, укладеного між сторонами, підрядник зобов`язується виконати роботи згідно договору та специфікації (а.с.11, 12).

Відповідно до п.3.1 Договору підряду №000037/1 від 30.08.2020 року, сторони виконують свої зобов`язання за Договором у строк, визначений у Специфікації, що є невід`ємною частиною договору.

За п.3.3 Договору підряду №000037/1 від 30.08.2020 року, факт передачі підрядником робіт за договором та приймання робіт замовником оформлюється актом виконання робіт.

За п.3.6 Договору підряду №000037/1 від 30.08.2020 року, після підписання сторонами акту виконаних робіт, або у випадку неявки замовника у зазначені підрядником дату, час та місце для приймання робі та підписання сторонами акту виконаних робіт, після спливу строку, визначеного п.3 договору, претензії щодо невідповідності робіт вимогам щодо їх якості, умовам договору та специфікації не приймаються.

Відповідно до п.9 Договору підряду №000037/1 від 30.08.2020 року, строк дії договору до 30.09.2020 року (а.с.12).

Відповідно до специфікації №1 Додаток №1 від 30.08.2020 року, сума замовлення 29323 гривень, передоплата 10000 гривень, залишок 19323 гривень (а.с.13).

Згідно Акту приймання-передачі товару/робіт №000037/1 від 30.08.2020 року, який підписаний сторонами, продавець ФОП ОСОБА_2 надала, а покупець ОСОБА_1 прийняв товар/роботи, згідно зазначеного переліку на загальну суму 29323 гривень (а.с.10).

Згідно товарного чеку від 30.08.2020 року, загальна вартість згідно договору ДП 000037/1 від 30.08.2020 року складає 32603 грн., передплата 10000 грн., 14.09.2020 року сплата 15500 грн., 14.10.2020 року - сплата 7103 грн. ( а.с.27). На зазначеному чеку міститься штамп «оплачено».

Відповідно до Гарантійного талону до Договору №000037 від 30.08.2020 року строк гарантії становить 3 (три) роки (а.с.26).

31 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження № 0000401 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння коштами заявника шляхом обману (а.с.16).

Постановою слідчого СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 25.07.2022 року, кримінальне провадження №0000401 від 31.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закрите у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.17, 18).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення відповідачем прав позивача при виконанні умов Договору судом не встановлено, відсутні підстави згідно ст.ст.22, 23 ЦПК України для відшкодування позивачу матеріальної шкоди 8280 грн. та, оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. є похідною, суд не знайшов підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Однією з засад цивільного судочинства проголошено свободу договору, що передбачено у статті 3 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша статті 205 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - усний та письмовій правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов`язується передати, майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що між сторонами укладено договори купівлі-продажу та підряду на виготовлення і встановлення металевих виробів (огорожі зі столиком та лавочкою). Згідно товарного чеку від 30.08.2020 року за договором підряду було сплачено 32603 грн., згідно договору купівлі-продажу від 07.10.2020 року за договором купівлі-продажу було сплачено 7600 грн.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 857 ЦК України (частини перша - третя) закріплено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

В судовому засіданні доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем умов договору, не знайшли свого підтвердження і спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленомустаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності-достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів про те, що з боку ФОП ОСОБА_2 були наявні порушення умов договору.

Так, сторонами узгоджено та підписано Акт приймання-передачі товару/робіт до Договору купівлі-продажу №000037 від 30.08.2020р., Акт виконання робіт за договором підряду №000037/1 від 30.08.2020р. З яких вбачається що Підрядник надав, а Замовник прийняв роботи за Договором підряду №000037/1 від 30.08.20р., жодних претензій щодо відповідності робіт вимогам щодо їх якості умовам Договору та Специфікації що є невід`ємною частиною Договору Замовник до Підрядника не має, та жодних претензій щодо відповідності товару замовленню, кількості і якості та Специфікації, Покупець до Продавця немає (п.3 Акту приймання-передачі товару/робіт до Договору купівлі-продажу №000037 від 30.08.2020р., та п.3 Акту виконання робіт за договором підряду №000037/1 від 30.08.2020р.).

В справі відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідач не виконав послуги, зазначені в специфікації та Договорі-підряду від 30.08.2020р., а саме: бетонування, демонтаж, шпаклівка, тому посилання позивача на дані обставини є неспроможними. Більш того, при підписанні Акту-приймання виконаних робіт позивачем заперечень щодо неналежного виконання договору надано не було.

Квітники та тумби, про які зазначає в позові ОСОБА_1 , та за втрату яких хоче стягнути матеріальну шкоду з відповідача були придбані позивачем до моменту укладення договору з ФОП ОСОБА_2 , крім того, вартість зазначених тумб та квітників не підтверджена доказами по справі, також не підтверджено часу та обставин їх імовірної крадіжки.

У матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що позивач звертався до поліції щодо шахрайського заволодіння ФОП ОСОБА_2 , його грошовими коштами, однак даних, що він звертався саме за фактом крадіжки належного йому майна, матеріали справи не містять. При цьому сама обставин звернення до поліції, без подальшого процесуального рішення, не має правового значення для встановлення невиконання умов договору у зв`язку з діями відповідача. Крім того, вбачається, що позивач звернувся до поліції майже через рік після укладення спірних договорів.

Апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги, що підрядником було зроблено відступ від умов договору підряду (ціни, погодженій в специфікації).

Водночас необхідно враховувати вимоги частини першої, за якою замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі №23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №523/6003/14-ц (провадження №14-84цс18) обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.

Вбачається, що замовником було підписано акт виконаних робіт за спірним договором, після чого ним 07.10.2020 року було оплачено 32603 грн. за даним договором. До поліції він звернувся 30.07.2021 року, а з даним позовом - 01.08.2022 року. Претензія, складена на ім`я підрядника, не містить дати її складання та інформації щодо фактичного направлення на адресу підрядника. Таким чином, вбачається, що замовник фактично прийняв роботи, погодився із вказаною ціною, не зазначив про невідповідність умовам договору. За таких умов посилання на порушення умов договору не має правового значення.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що недоведеність обставин, на наявність яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд у справі № 303/4566/20 (постанова від 07 грудня 2022 року).

За викладених обставин, встановивши те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем умов договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог, адже рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, підстави для перерозподілу судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 31 травня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Агєєв