Справа №752/6510/23
Провадження №4-с/752/175/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Якименко М.М. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначив, що права боржника у виконавчому проваджені НОМЕР_3 були порушені.

В даному випадку здійснювалося виконання завіреної копії ухвали №752/1253/22 Голосіївського районного суду м. Києва, тобто не оригіналу з усіма реквізитами та вимогами, що ставляться законом до виконавчого документу, а саме завіреної копії.

Зазначене є самостійною підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, відкриття виконавчого провадження всупереч Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконавче провадження було відкрите 21.12.2022. За змістом постанови про відкриття виконавчого боржником є ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 . Згодом постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 26.12.2022 у зв`язку з «помилкою реєстратора» державний виконавець постановляє внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Ім`я: ОСОБА_5 зазначити Ім`я: ОСОБА_6 замість По батькові: ОСОБА_7 зазначити По батькові: ОСОБА_8 замість Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначити Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучено РНОКПП: НОМЕР_1 .

Іншою постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 26.12.2022 року у зв`язку з «невірно вказаною адресою» державний виконавець постановляє внести (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадежння, а саме: замість Адреса: АДРЕСА_2 , заповнено РНОКПП НОМЕР_2 .

Таким чином, у не передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку державним виконавцем винесенням постанов про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 26.12.2022, фактично у виконавчому проваджені НОМЕР_3 було незаконно змінене боржника з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 постанови у вказаному виконавчому проваджені були отримані лише 14.03.2023. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022 містить відомості про те, що боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , а постанови державного виконавця від 26.12.2022 їй взагалі не надсилались.

Отже, виконавче провадження було відкрите незаконно, а постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022 є протиправною та підлягає скасуванню.

Постанова про арешт коштів боржника від 10.02.2023 та постанова про арешт майна боржника від 10.02.2023 винесені державним виконавцем у зв`язку з тим, що боржником повторно не виконується без поважних причин рішення суду, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Зазначені постанови є незаконними з огляду на те, що виконавцем не доведено і такий факт як повторне невиконання рішення суду, взагалі відсутній.

Положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості накладання арешту на грошові кошти боржника при виконанні рішення немайнового характеру.

Отже, перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу та застосовувати юридичної відповідальності, виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.

З аналізу вищевикладених приписів Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення стягнення у вигляді штрафу, проте постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте, не зробив цього.

З боку державного виконавця не враховано поважність причин неможливості виконання є те, що ОСОБА_2 не була обізнана щодо відкриття вказаного виконавчого провадження, оскільки не отримувала постанову про його відкриття у спосіб та строки визначені Законом, іншою причиною є те, що дитина на той час проживала з батьком ОСОБА_4 , а з бабою, і як відомо, зі сторони батька ОСОБА_4 не побачення та не спілкування дитини з матір`ю обумовлюється небажанням дитини контактувати з матір`ю.

Виконавче провадження було відкрито всупереч вимогам абз. 15 п. 10-2 р. ХІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави», згідно з яким забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій".

Отже в період з 25.12.2022 по 20.01.2023 м. Київ вважається таким, де ведуться бойові дії, що автоматично забороняло вжиття заходів примусового виконання рішень на території Києва.

Накладення на боржника штрафів за невиконання судового рішення в цей період є незаконним, отже постанови про арешт майна боржника від 10.02.2023 і про арешт коштів від 10.02.2023 мають бути визнанні протиправними і скасовані.

Враховуючи незаконність відкриття виконавчого провадження, незаконність постанов про арешт майна боржника від 10.02.2023, закінчення виконавчого провадження у зв`язку із тим, що рішення суду про встановлення графіку побачення дитини з матір`ю виконане в повному обсязі, дії та бездіяльність державного виконавця мають бути визнані протиправними, а оскаржувані постанови скасовані.

Строк звернення до суду зі скаргою обліковується з 14.03.2023.

Просив:

визнати неправомірними дії державного виконавця з відкриття провадження, внесення змін (доповнення) реєстраційних даних, внесення актів державного виконавця, не направлення постанов державного виконавця боржнику в день їх винесення;

визнати неправомірними постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022, постанову про арешт майна боржника від 10.02.2023, постанову арешт коштів боржника від 10.02.2023;

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця з не скасування постанови про арешт майна боржника від 10.02.2023 та постанови про арешт коштів боржника від 10.02.2023 у зв`язку із закінченням виконавчого провадження її у зв`язку із виконанням судового рішення;

зобов`язати державного виконавця усунути порушення шляхом скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022, про арешт майна боржника від 10.02.2023, про арешт коштів боржника від 10.02.2023.

06.04.2023 судом постановлено ухвалу про повернення скарги без розгляду.

25.07.2023 судом постановлено ухвалу про залишення скарги без руху та надано строк для усунення її недоліків.

14.09.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

06.10.2023 судом постановлено ухвалу про відмову в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції.

Державний виконавець Каплуновська М.О. надала відзив на скаргу, в якому просила залишити скаргу без задоволення.

Стягувач ОСОБА_3 надала заперечення на скаргу, в якому просила скаргу залишити без розгляду, повернувши заявнику.

Представник заявника адвокат Якименко А.М. підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до суду не з`явились, проте відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

24.01.2022 Голосіївським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу про забезпечення позову, згідно з якою заборонено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спілкуванні та вихованні, проведенні спільного часу разом із сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без присутності батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

встановлено графік перебування дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19 год. 30 хв. щотижня кожного понеділка, середи, п`ятниці, а також другої, четвертої та п`ятої суботи та неділі місяця з 11 год. 00 хв. суботи до 19 год. 30 хв. неділі за місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_3 , без присутності батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 04.07.2022 вищезазначену ухвалу скасовано в частині перебування дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19 год. 30 хв. щотижня кожного понеділка, середи, п`ятниці, а також другої, четвертої та п`ятої суботи та неділі місяця з 11 год. 00 хв. суботи до 19 год. 30 хв. неділі за місцем реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по АДРЕСА_3 , без присутності батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановлено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Поставною Верховного Суду від 26.10.2022 постанову Київського апеляційного суду від 04.07.2022 скасовано, залишено в силі ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2022.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову набрала законної сили 26.10.2022.

14.12.2022 ОСОБА_3 звернулась до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусове виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2022 по справі №752/1253/22 в частині виконання, де боржником є ОСОБА_2 .

Разом з цією заявою стягувачем було подано копію постанови Верховного суду від 26.10.2022 по справі №752/1253/22 та копію нотаріально посвідченої ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 24.01.2022 по справі №752/1253/22, з позначкою про набрання законної сили 09.02.2022.

21.12.2023 старшим державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюк О.О. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 щодо примусового виконання ухвали (завіреної копії) №752/1253/22 від 26.10.2022, боржник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Постановами від 26.12.2022 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 були внесені зміни даних боржника, яким зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

04.01.2023 державним виконавцем складено акт про невиконання боржником ОСОБА_2 ухвали Голосіївського районного суду міста Києва №752/1253/22 від 26.10.2022.

06.01.2023 та 26.01.2023 державним виконавцем складено вимогу перебувати боржнику 09.01.2023 в певному місці та в певний час з метою виконання судового рішення.

30.01.2023 на боржника ОСОБА_2 державним виконавцем стягнуто штраф в дохід держави за невиконання без поважних причин рішення суду в розмірі 1700 грн. та вимоги державного виконавця, про що винесено постанову, копію якої 30.01.2023 направлено боржнику.

01.02.2023 державним виконавцем складено акт про невиконання боржником ОСОБА_2 ухвали Голосіївського районного суду міста Києва №752/1253/22 від 26.10.2022.

02.02.2023 на боржника ОСОБА_2 державним виконавцем стягнуто штраф в дохід держави за невиконання без поважних причин рішення суду в розмірі 3400 грн. та вимоги державного виконавця, про що винесено постанову, копію якої 30.01.2023 направлено боржнику.

02.02.2023 боржнику ОСОБА_2 державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів згідно ухвали (завірена копія) Голосіївського районного суду міста Києва №752/1253/22 від 26.10.2022.

03.02.2023, 06.02.2023 та 08.02.2023 державним виконавцем складено акт про невиконання боржником ОСОБА_2 ухвали Голосіївського районного суду міста Києва №752/1253/22 від 26.10.2022.

06.02.2023 та 07.02.2023 боржник ОСОБА_2 повідомила державного виконавця, що не проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та що дитина проживає разом з батьком.

10.02.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти боржника ОСОБА_2 за повторне невиконання без поважних причин рішення суду, про що винесено відповідні постанови.

10.03.2023 виконавче провадження НОМЕР_3 було закінчене.

07.06.2023 державний виконавець зняв арешт з майна та коштів боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні НОМЕР_3, про виніс відповідні постанови.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у п. 7 ч 2 ст. 2 та ст. 10 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплені у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для закінчення виконавчого провадження.

Так, зокрема, виконавче провадження (п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного вище Закону) підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд зауважує, що виконавчим документом, який підлягав примусовому виконанню є ухвала Голосіївського районного суду міста Києва №752/1253/22 від 26.10.2022, яка набрала законної сили 26.10.2022.

Оскільки зазначена ухвала є виконавчим документом, то вона повинна відповідати певним вимогам, встановленим у ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, містити дату набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), а також бути підписаною уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріпленою печаткою, що є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавче провадження НОМЕР_3 було відкрито щодо примусового виконання ухвали (завіреної копії) №752/1253/22 від 26.10.2022, що суперечить вищенаведеним нормам Закону та свідчить про неправомірність дій державного виконавця при відкритті провадження та неправомірність постанови про відкриття виконавчого провадження. Проте, зважаючи на те, що виконавче провадження є завершеним, то суд позбавлений можливості скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Також суд вважає необґрунтованою вимогу визнати неправомірними дії державного виконавця щодо не направлення постанов державного виконавця боржнику в день їх винесення, оскільки у ч.1, 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи наведене зазначена вимога задоволенню не підлягає.

Також необґрунтованою суд вважає вимогу визнати неправомірними дії державного виконавця щодо внесення змін (доповнення) реєстраційних даних.

Судом встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022 було помилково зазначено боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Після встановлення зазначеної помилки постановами від 26.12.2022 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 були внесені зміни даних боржника, яким зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Зазначені дії державного виконавця відповідають положенням п.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, яким встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця щодо внесення змін (доповнення) реєстраційних даних боржника неправомірними.

Щодо вимог скарги визнати неправомірними постанову про арешт майна боржника від 10.02.2023 та постанову арешт коштів боржника від 10.02.2023, суд вважає слушними та погоджується з доводами представника заявника щодо того, що ухвала суду про забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей з дитиною не містить жодних вимог щодо стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 , при цьому Закон України «Про виконавче провадження» прямо не передбачає можливість застосувати арешт грошових коштів, як спосіб забезпечення виконання рішення немайнового характеру.

Наведене дає підстави зробити висновок, що державний виконавець має застосовувати тільки ті заходи, які передбачені розділом 8 Закону України «Про виконавче провадження», а ці заходи повинні бути спрямовані на забезпечення виконання рішення саме немайнового характеру.

За таких обставин зазначені вимоги підлягають задоволенню.

Проте суд не вбачає підстав для покладення на державного виконавця обов`язку скасувати постанови про арешт майна боржника від 10.02.2023 та про арешт коштів боржника від 10.02.2023, оскільки станом на день розгляду скарги зазначені постанови були скасовані самим виконавцем постановами від 06.06.2023.

Слід відзначити, що суд вважає незмістовними доводи стягувача ОСОБА_3 щодо пропуску заявником строку для звернення до суду зі скаргою, оскільки доводи, якими представник заявника обґрунтував строк звернення до суду зі скаргою разом з наданням доказів отримання скарги боржником, приймаються судом. Суд зауважує, що матеріали виконавчого провадження НОМЕР_3 не містять відомостей щодо дати отримання боржником ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, що дає підстави вважати обґрунтованими і доводи представника заявника щодо того, що строк звернення до суду зі скаргою ним не пропущений.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач ОСОБА_3 задовльнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця з відкриття провадження НОМЕР_3.

Визнати неправомірними постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2022, постанову про арешт майна боржника від 10.02.2023, постанову про арешт коштів боржника від 10.02.2023.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 28.11.2023.

Суддя Ж. І. Кордюкова