Ухвала

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 367/276/20

провадження № 61-7256ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «РВС Банк» про скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2020 року заяву задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :01:118:0114, площею 0.0957 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108; номер запису про право власності: 34960680);

накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 156,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108; номер запису про право власності: 34961547);

заборонено державному реєстратору здійснювати будь-які дії щодо відчуження земельної ділянки кадастровий номер: :01:118:0114 та житлового будинку АДРЕСА_2 ;

заборонено АТ «РВС БАНК» вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки кадастровий номер: :01:118:0114 та житлового будинку АДРЕСА_2 .

У березні 2020 року АТ «РВС Банк» подало заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2022 року заяву про скасування заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 вересня 2022 року скасовано. Заяву АТ «РВС Банк» задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2020 року.

13 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, просить скасувати постанову апеляційного суду, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Ухвала суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову згадується в пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України і не міститься у визначеному в пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Отже , як зазначена ухвала суду першої інстанції, так і постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатами апеляційного перегляду зазначеної ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення (постанову суду апеляційної інстанції), що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «РВС Банк» про скасування заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар