Справа № 461/106/16-ц
Провадження № 6/461/369/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кітова О.В,

з участю:

секретаря судового засідання Согор А.Н.,

представника заявника Качмара І.С.,

представника заінтересованої особи Чайки Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Качмар Іван Остапович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Качмар Іван Остапович звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Мотивує заяву тим, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича перебуває виконавче провадження ВП №64317111. ВП №64317111 відкрите 28.01.2021 року. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №461/106/16-ц виданого 09.10.2017 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 71 400 грн 00 коп. основного боргу; 29 225 грн 00 коп. в якості 18% річних від простроченої суми; 1 006 грн 25 коп. сплаченого судового збору, а всього 101 631 грн 25 коп.

Разом з тим, 01.08.2019 року, приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем було відкрито ВП №59689837 на підставі виконавчого листа №461/106/16-ц виданого 07.12.2020 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу в розмірі 3000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 71400,00 грн., 18% річних у розмірі 1227,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 29225,21 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 1006,25 грн.

Станом на сьогодні обидва виконавчі провадження відкриті.

ОСОБА_1 вважає, що виконавчий лист №461/106/16-ц виданий 09.10.2017 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 71 400 грн 00коп. основного боргу; 29 225 грн 00 коп. в якості 18% річних від простроченої суми; 1 006 грн 25 коп. сплаченого судового збору, а всього 101 631 грн 25 коп. є таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з вищенаведеним, заявник, з урахуванням клопотання про уточнення заяви, просить визнати виконавчий лист №461/106/16-ц, виданий 09.10.2017 року Галицьким районним судом м. Львова, на виконання рішення від 02 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу в розмірі 3000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015 р. становить 71400,00 грн., 18% річних у розмірі 1227,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015 року становить 29225,21 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 1006,25 грн., таким, що не підлягає виконанню

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з наведених у ній підстав.

Представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Чайка Ю.Т. в судовому засіданні заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заперечив, просив суд закрити провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 30.11.2023 року, виконавчий лист № 461/106/16-ц виданий Галицьким районним судом м. Львова 09.10.2017 повернуто стягувачу.

Інші учасники в суд не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, а відтак їх слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Оцінюючи клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвоката Чайки Ю.Т. про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 30.11.2023 року, виконавчий лист № 461/106/16-ц виданий Галицьким районним судом м. Львова 09.10.2017 повернуто стягувачу, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 30.11.2023 року, виконавчий лист № 461/106/16-ц виданий Галицьким районним судом м. Львова 09.10.2017 повернуто стягувачу за його заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Таким чином, повернення приватним виконавцем стягувачу виконавчого листа № 461/106/16-ц виданого 09.20.2017, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити вказаний виконавчий документ до виконання, а тому суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки у справі наявний предмет спору.

Судом встановлено, що у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 461/106/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму основного боргу у розмірі 3 000, 00 тис. доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 71 400, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 18% річних у розмірі 1 227, 95 доларів США , що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 29 225, 21 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 006,25 грн.

На виконання вказаного рішення 09.10.2017 року Галицьким районним судом м.Львова був виданий виконавчий лист № 461/106/16-ц на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу у розмірі 3 000, 00 тис. доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 71 400, 00 грн, 18% річних у розмірі 1 227, 95 доларів США , що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015р. становить 29 225, 21 грн, суми сплаченого судового збору у розмірі 1 006,25 грн.

01.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження № 59689837 по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого листа.

Проте, 23.03.2020 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Качмар Іван Остапович подав апеляційну скаргу на рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2016 року у справі № 461/106/16-ц.

Постановою Львівського апеляційного суду від 07.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , задоволено частково. Заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 березня 2016 року змінено, виклавши перших чотири абзаци його резолютивної частини у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 :

-71 400 (сімдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. основного боргу;

-29225 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 00 коп. в якості 18 % річних від простроченої суми;

-1 006 (одну тисячу шість) гривень 25 копійок сплаченого судового збору,

а всього 101631 (сто одну тисячу шістсот тридцять одну) грн. 25 коп.».

В решті заочне рішення Галицького районного суду міста Львова від 02 березня 2016 року залишено без змін.

Таким чином, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2016 року у справі № 461/106/16-ц, на підставі якого судом виданий 09.10.2017 року виконавчий лист змінено.

Також, 28.01.2021 року, приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем було відкрито ВП №64317111 на підставі виконавчого листа №461/106/16-ц виданого 07.12.2020 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 :

-71 400 (сімдесят одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. основного боргу;

-29225 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять п`ять) грн. 00 коп. в якості 18 % річних від простроченої суми;

-1 006 (одну тисячу шість) гривень 25 копійок сплаченого судового збору,

а всього 101631 (сто одну тисячу шістсот тридцять одну) грн. 25 коп.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Норма ч. 2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід вважати, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З огляду не те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 02.03.2016 року у справі № 461/106/16-ц, на підставі якого судом 09.10.2017 виданий виконавчий лист, змінено, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.432, 352-354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Чайки Юрія Тарасовича відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Качмар Іван Остапович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №461/106/16-ц, виданий 09.10.2017 року Галицьким районним судом м. Львова, на виконання рішення від 02 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми основного боргу в розмірі 3000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015 р. становить 71400,00 грн., 18% річних у розмірі 1227,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 29.12.2015 року становить 29225,21 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 1006,25 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2023 року.

Суддя Олександр КІТОВ