справа № 462/3465/23
УХВАЛА

31 травня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 462/3465/23 від 11.05.2023 року,

в с т а н о в и в:

11 травня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», яке знаходиться за адресою: 79016, м. Львів, вул. Шевченка, 1, Ідентифікаційний код 42092130 4969 /чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять/ гривень 60 копійки боргу за спожиту електричну енергію та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

29.05.2023 року на електронну пошту Залізничного районного суду м. Львова отримано заяву ОСОБА_1 , в якій останній просить скасувати судовий наказ № 462/3465/23 від 11.05.2023 року за заявою ТзОВ «Львівенергозбут» про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали поданої заяви про скасування судового наказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу підписується боржником або його представником.

Як встановлено із матеріалів заяви про скасування судового наказу, боржник скористався правом звернення із такою до суду шляхом направлення електронною поштою електронної версії заяви.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вимогами ч. 8 ст. 43 ЦПК України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи в електронній формі.

Статтею 6 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно зі ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами-суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Також відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Тобто прийняттям судом електронного документа, підписаного КЕП, і перетворення його у візуальну форму на папері відповідає наведеним вище властивостям електронного документу та дозволяє вважати виконаними вимоги п.п.15.1, 15.3 п. 1 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України стосовно паперової форми процесуальних документів. А тому роздрукований на папері процесуальний документ з доказом перевірки КЕП належить долучати до паперових матеріалів справи і вважати належною паперовою формою процесуального документа.

У даному випадку, в ході перевірки дотримання заявником вище зазначених вимог щодо електронного документа при зверненні до суду, встановлено, що заява про скасування судового наказу не підписана ОСОБА_1 електронним цифровим підписом.

Так, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі

№ 200/12772/18 (провадження № 14-99 зц 19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її не підписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Відтак, враховуючи відсутність електронного підпису боржника на заяві про скасування судового наказу, суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви особі, яка її подала.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору, який згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134,20 грн.

При цьому, як вбачається із поданої ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу, у додатках до такої відсутній документ на підтвердження сплати заявником судового збору або належні докази наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Враховуючи наведене, оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає вказаним вище вимогам статті 170 ЦПК України, вважаю за необхідне повернути її особі без розгляду.

Керуючись ст. 170 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 462/3465/23 від 11.05.2023 року повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/3465/23.

Суддя Б.М. Гедз