ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5167/23 Справа № 211/2832/19 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Олександра Анатолійовича на додаткове рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 649 900 грн. у рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У березні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лисенко О.А. звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яким просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 280 208 грн. 35 коп. та витрати за проведення експертизи в розмір 17 228 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2023 року частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн. та за проведення експертизи в розмірі 17 228 грн. 35 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лисенко О.А. просить додаткове рішення суду 13 березня 2023 року змінити в частині витрат на правову допомогу, стягнувши з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 267 980 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині додаткове рішення суду учасниками справи не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Дніпропетровської обласної прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення суду від 13 березня 2023 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У справі встановлено, правова допомога ОСОБА_1 надавалася адвокатом Лисенком О.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 12 травня 2019 року (т.2 а.с.165, 166).

12 липня 2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Лисенком О.А. укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 12 травня 2019 року, відповідно до якої гонорар успіху у справі про відшкодування моральної шкоди, складає 20 % від суми задоволення позовних вимог (присудженої суми) (т.2 а.с.169).

Представником позивача, на підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, суду було надано: договір про надання правової допомоги від 12 травня 2019 року, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, ордер, додаткова угода від 12 липня 2022 року, акт виконаних робіт від 23 листопада 2023 року, три копії судових повісток на яких зазначено, що представник позивача був присутнім в судовому засіданні, одна заява про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т.2 а.с.165-174).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають гонорар успіху, ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі Пакдемірлі проти Туреччини (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала гонорар успіху у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

Враховуючи викладене, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Враховуючи викладене, проаналізувавши перелік та складність наданих адвокатом послуг, складання позовної заяви, заяви про витребування доказів, клопотання про призначення експертизи, підготовка позовної заяви про збільшення позовних вимог, письмових пояснень по справі, участь в судових засіданнях 03 листопада 2019 року, 02 серпня 2021 року, 17 серпня 2021 року, 21 жовтня 2021 року, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та стягнув на користь позивача витрати на правову допомогу в розмір 30 000 грн., що відповідає принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат.

Однак, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі №910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Тобто, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суд на це уваги не звернув та зробив помилковий висновок про стягнення коштів безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у цій справі

рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Державної казначейської служби, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди змінено в частині визначеного до стягнення розміру моральної шкоди та суб`єкта його виконання, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року в такій редакції: Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 540 754 грн. 86 коп.

Отже, резолютивну частині додаткового рішення суду першої інстанції в оскарженій частині слід змінити.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка О.А. задовольнити частково, резолютивну частину додаткового рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2023 року в оскарженій частині змінити, виклавши абзац другий у такій

редакції: Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Олександра Анатолійовича задовольнити частково.

Резолютивну частину додаткового рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби, прокуратури Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, в оскарженій частині змінити, виклавши абзац другий у такій редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 30 000 грн.

В іншій частині додаткове рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова