П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Київ

справа № 757/4220/20-ц

провадження №22-ц/824/6396/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Вовк С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача банківських послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ "Приватбанк" про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що протягом 2010-2019 років між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладено договори про відкриття банківських карткових рахунків, на виконання яких банк емітував та видав позивачу ряд банківських карток.

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 отримав від банку повідомлення про розірвання договорів і закриття рахунків від 13 грудня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20191213/1324 на підставі статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та статті 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Згідно повідомлення банком прийнято рішення про розірвання договорів та закриття поточних рахунків у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта, запропоновано звернутися до будь-якого відділення банку для перерахунку залишку коштів на рахунок, відкритий в іншому банку.

Вважає, що АТ КБ "Приватбанк" безпідставно встановив йому неприйнятно високий рівень ризиковості, оскільки він не вчиняв будь-яких протиправних дій, що могли б стати підставою для відмови у банківському обслуговуванні. Банк не надав жодних доказів на підтвердження обставин, що підтверджують існування реальної чи потенційної загрози використання позивачем банку для відмивання доходів, отриманих злочинним шляхом чи фінансування ним тероризму. Законодавством не передбачено відмову банку від договору в односторонньому порядку без належного обґрунтування.

Крім того, банком не було дотримано строки зупинення фінансових операцій, оскільки блокування рахунків при всіх умовах можливе максимум на 2 дні, а при блокуванні правоохоронними органами - на місяць. Після блокування відповідачем рахунків, на них залишилися грошові кошти в сумі 4 999 грн. 82 коп., які банком не повернуті.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати протиправним рішення АТ КБ "Приватбанк" про припинення ділових відносин та розірвання договорів банківських рахунків; зобов`язати АТ КБ "Приватбанк" не перешкоджати позивачу в користуванні рахунками, що відкриті на його ім`я, а саме: Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_2 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_3 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC1 від 06.09.2019 р. рахунок НОМЕР_5 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_6 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_7 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_8 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_9 ; Угода SAMDN7023 від 25.11.2010 р. рахунок НОМЕР_38; Угода SAMDN WFC9 від 11.12.2018 р. рахунок НОМЕР_10 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_11 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_12 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_13 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_14 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_15 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_16 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_17 ; Угода SAMDNWFC0 від 18.08.2017 р. рахунок НОМЕР_18 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_19 ; Угода SAMDNWFC8 від 01.03.2018 р. рахунок НОМЕР_20 ; Угода SAMDNWFC5 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_21 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_22 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_23 ; Угода SAMDNWFC4 від 02.12.2019 р. рахунок НОМЕР_24 ; Угода SAMDNWFC5 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_25 ; Угода SAMDNWFC6 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_26 ; Угода SAMDNWFC2 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_27 ; Угода SAMDNWFC1 від 12.10.2017 р. рахунок НОМЕР_28 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок

НОМЕР_29 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_30 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_31 ; Угода SAMDNWFC3 від 19.11.2019 р. рахунок НОМЕР_32 ; Угода SAMDNWFC4 від 30.01.2019 р. рахунок НОМЕР_33 ; Угода SAMDNWFC4 від 28.09.2018 р. рахунок НОМЕР_34 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_35 ; Угода SAMDNWFC2 від 25.11.2019 р. рахунок НОМЕР_36 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2019 р. рахунок НОМЕР_37 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним рішення АТ КБ "Приватбанк" про припинення ділових відносин та про розірвання договорів банківських рахунків з ОСОБА_1 . Зобов`язано АТ КБ "Приватбанк" не перешкоджати в користуванні рахунками (шляхом розблокування), що відкриті на ім`я ОСОБА_1 , а саме: Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_2 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_3 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC1 від 06.09.2019 р. рахунок НОМЕР_5 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_6 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_7 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_8 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_9 ; Угода SAMDN7023 від 25.11.2010 р. рахунок НОМЕР_38; Угода SAMDN WFC9 від 11.12.2018 р. рахунок НОМЕР_10 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_11 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_12 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_13 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_14 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_15 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_16 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_17 ; Угода SAMDNWFC0 від 18.08.2017 р. рахунок НОМЕР_18 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_19 ; Угода SAMDNWFC8 від 01.03.2018 р. рахунок НОМЕР_20 ; Угода SAMDNWFC5 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_21 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_22 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_23 ; Угода SAMDNWFC4 від 02.12.2019 р. рахунок НОМЕР_24 ; Угода SAMDNWFC5 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_25 ; Угода SAMDNWFC6 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_26 ; Угода SAMDNWFC2 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_27 ; Угода SAMDNWFC1 від 12.10.2017 р. рахунок НОМЕР_28 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_29 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_30 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_31 ; Угода

SAMDNWFC3 від 19.11.2019 р. рахунок НОМЕР_32 ; Угода SAMDNWFC4 від 30.01.2019 р. рахунок НОМЕР_33 ; Угода SAMDNWFC4 від 28.09.2018 р. рахунок НОМЕР_34 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_35 ; Угода SAMDNWFC2 від 25.11.2019 р. рахунок НОМЕР_36 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2019 р. рахунок НОМЕР_37 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник АТ КБ " ПриватБанк" - адвокат Каракоця О.Р. подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що фактично судом не було проведено жодного судового засідання, а тому він був позбавлений можливості надати для огляду методики оцінки ризиків та критеріїв для визначення рівня ризику, що є внутрішнім документом банку з питань фінансового моніторингу і має обмежений доступ. Доводи позивача щодо отримання повідомлення банку 23 грудня 2019 року є безпідставними, оскільки 13 грудня 2019 року він подав письмову заяву про розірвання договорів та перерахування коштів на його рахунки в АТ "Універсал Банк". Крім того, банк, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, мав право (в редакції Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) відмовитись від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику, що і мало місце.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції банком не спростовані.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» задоволена частково. Рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 серпня 2021 року скасовано. У частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, в іншій частині закрито провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 7 лютого 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є рішення Печерського районного суду м.Києва від 18 серпня 2021 року.

В судові засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Панкратова Л.М. двічі не з`явилися, про місце, день і час засідання суду були повідомлені шляхом направлення судового повідомлення на електронну адресу, яка стороною позивача була зазначена як в касаційній скарзі, так і в клопотаннях/заявах, з якими вони зверталися до суду ( т.2 а.с.201-202, 208-209). Причини своєї неявки ні позивач, ні його представник суду не повідомили, зважаючи на що колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Коцюба О.В. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_1 було укладено ряд договорів про відкриття та обслуговування банківських карткових рахунків: Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_2 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_3 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC1 від 06.09.2019 р. рахунок НОМЕР_5 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_6 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_7 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_8 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_9 ; Угода SAMDN7023 від 25.11.2010 р. рахунок НОМЕР_38; Угода SAMDN WFC9 від 11.12.2018 р. рахунок НОМЕР_10 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_11 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_12 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_13 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_14 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_15 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_16 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_17 ; Угода SAMDNWFC0 від 18.08.2017 р. рахунок НОМЕР_18 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_19 ; Угода SAMDNWFC8 від 01.03.2018 р. рахунок НОМЕР_20 ; Угода SAMDNWFC5 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_21 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_22 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_23 ; Угода SAMDNWFC4 від 02.12.2019 р. рахунок НОМЕР_24 ; Угода SAMDNWFC5 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_25 ; Угода SAMDNWFC6 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_26 ; Угода SAMDNWFC2 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_27 ; Угода SAMDNWFC1 від 12.10.2017 р. рахунок НОМЕР_28 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_29 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_30 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_31 ; Угода SAMDNWFC3 від 19.11.2019 р. рахунок НОМЕР_32 ; Угода SAMDNWFC4 від 30.01.2019 р. рахунок НОМЕР_33 ; Угода SAMDNWFC4 від 28.09.2018 р. рахунок НОМЕР_34 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_35 ; Угода

SAMDNWFC2 від 25.11.2019 р. рахунок НОМЕР_36 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2019 р. рахунок НОМЕР_37 .

Листом від 13 грудня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20191213/1324 АТ КБ "Приватбанк" повідомило ОСОБА_1 про прийняте банком рішення, згідно з яким будуть розірвані укладені з останнім договори та закриті поточні рахунки, на підставі статті 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частини 1 статті 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", а саме у зв`язку із встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта. Одночасно повідомлено, що для перерахування залишку коштів на інший рахунок, відкритий позивачем в іншому банку, йому необхідно у строк до 30 днів від дня надсилання цього повідомлення звернутись до будь-якого відділення банку із наданням відповідних документів.

13 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "Приватбанк" із заявою про перерахування залишків коштів у інший банк, в якій зазначив, що у зв`язку з отриманням повідомлення про розірвання з ініціативи банку ділових відносин та закриття відкритих в банку рахунків, просив погасити невиконані ним кредитні чи інші зобов`язання перед банком за укладеними договорами, а залишки коштів на рахунках перерахувати на рахунок, відкритий у АТ "Універсал Банк".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було доведено обґрунтованість та правомірність блокування рахунків позивача. Дії відповідача щодо блокування рахунків більше ніж на 7 днів, тобто поза межами строків, зазначених у частинах 1-5 статті 17 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" є неправомірними та такими, що порушують права позивача.

Проте, з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Між сторонами виникли правовідносини з питань банківського обслуговування. Ці правовідносини регулюються нормами ЦК України, Законами України "Про банки і банківську діяльність" і "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (стаття 1067 ЦК України).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки.

Пунктом 14.8 статті 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу.

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором (пункт 1.27 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Пунктом 14.13 статті 14 цього Закону передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.

Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження коштами, які знаходяться на його рахунку, передбачені спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Закон України № 361-IX "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" спрямований на захист прав та законних інтересів громадян, суспільства і держави, забезпечення національної безпеки шляхом визначення правового механізму протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, а також формування загальнодержавної багатоджерельної аналітичної бази даних для надання правоохоронним органам України та іноземних держав можливості виявляти, перевіряти і розслідувати злочини, пов`язані з відмиванням коштів та іншими незаконними фінансовими операціями.

Відповідно до частини 1 статті 10 згаданого Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Таким чином, враховуючи положення статті 10 цього Закону, норми яких є спеціальними в регулюванні спірних правовідносин, банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів. Норми зазначених законів не обмежують право банку на односторонню відмову від договору з клієнтом в разі настання визначених ними обставин.

Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 910/14158/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 910/21320/17, від 27 березня 2019 року у справі № 922/2224/18.

За змістом статті 11 Закону № 361-IX суб`єктам первинного фінансового моніторингу, що є фінансовими установами, забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки та встановлювати кореспондентські відносини з банками-оболонками, а також з банками та іншими фінансовими установами - нерезидентами, щодо яких відомо, що вони підтримують кореспондентські відносини з банками-оболонками.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки.

Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин.

Належна перевірка здійснюється у разі: встановлення ділових відносин (крім ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за видами страхування, що не передбачають здійснення страхової виплати в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та/або досягнення застрахованою особою певного віку, визначеного в такому договорі, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 27 тисяч гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; а також крім встановлення ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї, за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5 тисяч гривень); наявності підозри; здійснення переказів (у тому числі міжнародних) без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень, або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою за суму, передбачену частиною 1 статті 20 цього Закону; проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень; виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта; проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами, якщо сума фінансової операції дорівнює або перевищує суму, визначену частиною 1 статті 20 цього Закону. Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції належна перевірка клієнта здійснюється також у разі

проведення ним кількох фінансових операцій, що можуть бути пов`язані між собою, на загальну суму, що дорівнює або перевищує суму, визначену частиною 1 статті 20 цього Закону.

Ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), проведення фінансової операції, відкриття рахунка.

З метою неперешкоджання звичайній діловій практиці верифікація клієнта може здійснюватися за необхідності під час встановлення ділових відносин. У такому разі здійснення верифікації має бути завершене якнайшвидше після першого контакту з клієнтом, за умови здійснення ефективного управління ризиками легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Верифікація клієнта також може бути здійснена після відкриття рахунка, але до проведення по ньому першої фінансової операції.

Верифікація здійснюється також в інших випадках, установлених Національним банком України для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, за якими він відповідно до цього Закону здійснює державне регулювання і нагляд.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а державні органи, державні реєстратори зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідно до законодавства інформацію, що стосується здійснення належної перевірки. Зазначена інформація подається безоплатно. Порядок подання інформації визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі офіційних документів або інформації, отриманої з офіційних та/або надійних джерел (якщо інше не передбачено цим Законом), здійснювати верифікацію.

Офіційні документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Копії офіційних документів, крім нотаріально засвідчених, на підставі яких суб`єкт первинного фінансового моніторингу здійснив верифікацію, засвідчуються в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Частиною 17 загаданої статті встановлено, що нормативно-правовими актами суб`єктів державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу, визначаються: порядок здійснення агентом ідентифікації та верифікації клієнтів; порядок використання інформації щодо ідентифікації, верифікації клієнтів, встановлення їх кінцевих бенефіціарних власників та вжиття заходів з верифікації їх особи, а також інформації щодо мети та характеру майбутніх ділових відносин, отриманої від третьої особи, яка є суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до вимог

цього Закону або вживає подібні за змістом заходи, підлягає відповідному нагляду відповідно до законодавства країни реєстрації такого суб`єкта та діє від свого імені.

За змістом статті 12 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим.

Суб`єкти державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за відповідними суб`єктами первинного фінансового моніторингу, можуть визначати обставини, за яких здійснюються посилені заходи належної перевірки, та дії, що повинні вживатися суб`єктами первинного фінансового моніторингу за таких обставин.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції.

Згідно з пунктом 31 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 "Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу" здійснення оцінки ризику передбачає встановлення рівня ризику клієнта з урахуванням таких основних складових ризику: ризику за типом клієнта, ризику послуги, яку клієнт отримує від банку, та географічного ризику.

Відповідно до пункту 60 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 "Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу" банк стосовно клієнтів високого ризику/неприйнятно високого ризику з метою зменшення виявлених ризиків зобов`язаний: 1) здійснювати поглиблену перевірку клієнта/представника клієнта [у тому числі щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) клієнта]; 2) уточнювати інформацію в строки, визначені в пункті 62 цього розділу; 3) уживати інших заходів відповідно до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку і Програми управління комплаєнс-ризиком. У разі встановлення факту належності клієнтів банку - учасників, вигодоодержувачів фінансової операції до публічних осіб, до осіб близьких або пов`язаних з публічними особами, банк зобов`язаний забезпечити здійснення первинного фінансового моніторингу таких фінансових операцій у порядку, визначеному для клієнтів високого ризику.

За приписами пункту 64 вказаної вище постанови банк зобов`язаний: визначити соціальний статус клієнта фізичної особи (працевлаштований/безробітний, пенсіонер, студент тощо); оцінити фінансовий стан клієнта; оцінити репутацію клієнта; встановити факт належності/неналежності клієнта - фізичної особи, до публічної особи, до особи близької або пов`язаної з публічними особами; визначити (виявити) ризик клієнта та здійснити його оцінку.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ "Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення" затверджених наказом Міністерства фінансів України від 8 липня 2017 року № 584 суб`єкт самостійно визначає та відображає у внутрішніх документах з питань фінансового моніторингу метод та порядок оцінки ризику з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. Суб`єкт періодично переглядає власні критерії ризику, а також заходи з управління ризиками з метою їх актуалізації та врахування змін, які відбулися в діяльності самого суб`єкта та в законодавстві у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

У пункті 1 розділу VІ Критеріїв передбачено, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, визначені у додатку 2 до цих Критеріїв. Суб`єкт самостійно може визначати додаткові критерії ризику для фінансових операцій з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. У разі виявлення суб`єктом фінансової операції, яка може мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, суб`єкт вживає всіх необхідних заходів для з`ясування, чи підлягає така фінансова операція внутрішньому фінансовому моніторингу. Суб`єкт самостійно визначає, які критерії ризику (крім критеріїв, передбачених Законом, нормативно-правовими актами відповідного суб`єкта державного фінансового моніторингу) використовуються ним під час встановлення ділових (договірних) відносин, а які - у процесі подальшого обслуговування клієнтів з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта.

Пункт 2 Додатку №2 Критеріїв передбачає, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення для суб`єктів, крім банків, при наданні клієнту будь-яких послуг, зокрема у випадках очевидної невідповідності вхідних/вихідних платежів дійсному призначенню платежу.

Поряд із цим, суд зазначає, що право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим. Необхідним є в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.

Аналогічна позиція неодноразово викладалася Верховним Судом у постановах від 5 березня 2020 року у справі № 910/7161/19, від 25 квітня 2019 року у справі № 910/1555/18, від 16 жовтня 2018 року у справі № 910/21320/17.

В судовому засіданні від 20 вересня 2022 року відповідачем надано колегії суддів для огляду витяг з Програми управління комплаєнс-ризиками фінансового моніторингу та Висновок Напрямку "Фінансовий моніторинг" Банку щодо встановлення клієнту неприйнятно високого рівня ризику, які розроблені і визначають критерії комплаєнс-ризиків фінансового моніторингу відповідно до вищенаведених норм законодавства.

З оглянутих документів убачається, що банком було встановлено ризиковість фінансових операцій позивача, які в свою чергу наражають на ризик застосування до банку відповідних заходів впливу.

При цьому суд зазначає, що внутрішні документи банку з питань фінансового моніторингу є документами з обмеженим доступом. Тобто, банк не ознайомлює клієнтів із внутрішніми документами, у даному випадку критеріями ризику, з метою уникнення легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. З цих підстав, надані до суду апеляційної інстанції документи для огляду до матеріалів справи не приєднуються.

Таким чином, АТ КБ "Приватбанк" припинив договірні відносини з позивачем листом від 13 грудня 2019 року № 20.1.0.0.0/7-20191213/1324, тобто шляхом одностороннього розірвання договорів, здійснюючи свої функції фінансового моніторингу, покладені на нього в силу законодавства України.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, в результаті чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, що стосується карткових рахунків: Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_2 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_3 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC1 від 06.09.2019 р. рахунок НОМЕР_5 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_6 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок

НОМЕР_7 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_8 ; Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_9 ; Угода SAMDN7023 від 25.11.2010 р. рахунок НОМЕР_38; Угода SAMDN WFC9 від 11.12.2018 р. рахунок НОМЕР_10 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_11 ; Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_12 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_13 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_14 ; Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_15 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ; Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 .

Стосовно позовних вимог, що стосуються карткових рахунків: Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_16 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_17 ; Угода SAMDNWFC0 від 18.08.2017 р. рахунок НОМЕР_18 ; Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_19 ; Угода SAM DNWFC8 від 01.03.2018 р. рахунок НОМЕР_20 ; Угода SAMDNWFC5 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_21 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_22 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_23 ; Угода SAMDNWFC4 від 02.12.2019 р. рахунок НОМЕР_24 ; Угода SAMDNWFC5 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_25 ; Угода SAMDNWFC6 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_26 ; Угода SAMDNWFC2 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_27 ; Угода SAMDNWFC1 від 12.10.2017 р. рахунок НОМЕР_28 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_29 ; Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_30 ; Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_31 ; Угода SAMDNWFC3 від 19.11.2019 р. рахунок НОМЕР_32 ; Угода SAMDNWFC4 від 30.01.2019 р. рахунок НОМЕР_33 ; Угода SAMDNWFC4 від 28.09.2018 р. рахунок НОМЕР_34 ; Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_35 ; Угода SAMDNWFC2 від 25.11.2019 р. рахунок НОМЕР_36 ; Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2019 р. рахунок НОМЕР_37 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених

для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

При визначенні юрисдикції спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги представник АТ КБ "Приватбанк" адвокат Коцюба О.В. зазначав, що номери карток, які починаються з цифр 516933 відносяться до категорії "бізнес", що також можна визначити за допомогою BIN (Bank Identification Number). На підтвердження доводів додав копію скрін-шоту з он-лайн "Сервісу з визначення банку за номером картки" (том І а.с. 246).

Також представником скаржника надано копії анкет-заяв, укладених з ФОП ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , копію повідомлення про взяття на облік, копія заяви на експрес платежі та інше (том ІІ а.с. 17-42).

Про зазначені обставини представник АТ КБ "Приватбанк" - Каракоця О.Р. зазначав і у додаткових поясненнях, які були подані до суду першої інстанції (том І а.с. 152).

З наведеного слід дійти висновку, що договори про відкриття та обслуговування вище наведених банківських карток укладені між АТ КБ "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_1 , тобто між двома суб`єктами господарської діяльності.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги в частині, що стосуються договорів про відкриття та обслуговування карткових рахунків, укладених між АТ КБ "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_1 , не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до юрисдикції господарських судів.

Суд першої інстанції не врахував наведеного та всупереч визначеним нормам здійснив розгляд вказаних вимог ОСОБА_1 з порушенням правил юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

При цьому відповідно до частини 2 статті 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині розглянутих позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються договорів про відкриття та обслуговування карткових рахунків, укладених між АТ КБ "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_1 , підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", подану представником Каракоцею Олександром Романовичем, задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправним рішення акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про припинення ділових відносин та про розірвання договорів банківських рахунків, зобов`язання акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не перешкоджати в користуванні рахунками, що відкриті на ім`я ОСОБА_1 :

Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_2 ;

Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_3 ;

Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ;

Угода SAMDNWFC1 від 06.09.2019 р. рахунок НОМЕР_5 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_6 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_7 ;

Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_8 ;

Угода SAMDNWFC8 від 10.01.2018 р. рахунок НОМЕР_9 ;

Угода SAMDN7023 від 25.11.2010 р. рахунок НОМЕР_38;

Угода SAMDN WFC9 від 11.12.2018 р. рахунок НОМЕР_10 ;

Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_11 ;

Угода SAMDNWFC6 від 13.09.2016 р. рахунок НОМЕР_12 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_13 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_14 ;

Угода SAMDNWFC6 від 23.06.2014 р. рахунок НОМЕР_15 ;

Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_4 ;

Угода SAMDNWFC7 від 06.08.2015 р. рахунок НОМЕР_1 , - відмовити.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправним рішення акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про припинення ділових відносин та про розірвання договорів банківських рахунків, зобов`язання акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" не перешкоджати в користуванні рахунками, що відкриті на ім`я ФОП ОСОБА_1 :

Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_16 ;

Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_17 ;

Угода SAMDNWFC0 від 18.08.2017 р. рахунок НОМЕР_18 ;

Угода SAMDNWFC4 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_19 ;

Угода SAM DNWFC8 від 01.03.2018 р. рахунок НОМЕР_20 ;

Угода SAMDNWFC5 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_21 ;

Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2017 р. рахунок НОМЕР_22 ;

Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_23 ;

Угода SAMDNWFC4 від 02.12.2019 р. рахунок НОМЕР_24 ;

Угода SAMDNWFC5 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_25 ;

Угода SAMDNWFC6 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_26 ;

Угода SAMDNWFC2 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_27 ;

Угода SAMDNWFC1 від 12.10.2017 р. рахунок НОМЕР_28 ;

Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_29 ;

Угода SAMDNWFC9 від 01.02.2019 р. рахунок НОМЕР_30 ;

Угода SAMDNWFC3 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_31 ;

Угода SAMDNWFC3 від 19.11.2019 р. рахунок НОМЕР_32 ;

Угода SAMDNWFC4 від 30.01.2019 р. рахунок НОМЕР_33 ;

Угода SAMDNWFC4 від 28.09.2018 р. рахунок НОМЕР_34 ;

Угода SAMDNWFC4 від 04.02.2019 р. рахунок НОМЕР_35 ;

Угода SAMDNWFC2 від 25.11.2019 р. рахунок НОМЕР_36 ;

Угода SAMDNWFC5 від 18.11.2019 р. рахунок НОМЕР_37 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що позовні вимоги стосовно рахунків, відкритих на ім`я фізичної особи-підприємця, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 2 червня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус