Справа № 540/825/15-ц
Номер провадження 6/948/34/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка подання приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку

в с т а н о в и в :

Суть подання

У листопаді 2023 року приватний виконавець звернувся до суду зі вказаним поданням, посилаючись на те, що у його провадженні знаходиться виконавче провадження №70755117 від 13.01.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за Договором №DNUGGR від 09.09.2008 р. в розмірі 388 582,68 грн.

В ході виконавчих дій стягувачем було надано копії договору іпотеки від 09.09.2008 р. та свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1996 р. та з`ясовано, що боржнику, а також іншим особам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в рівних частках, належить жила нерухомість, що знаходиться в м. Дніпро, зокрема квартира, але згідно реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про власника майна відсутня та не зареєстроване право за боржником.

Так, 31.10.2023 р. за постановою було описано та арештовано майно боржника.

Приватний виконавець звертає увагу на те, що він не має повноважень на те, щоб зобов`язати боржника вжити заходів для реєстрації права власності на нерухоме майно, що унеможливлює виконання рішення суду шляхом реалізації майна та погашення заборгованості за виконавчим документом, а тому звертається з даним поданням до суду.

У зв`язку з наведеним заявник просить звернути стягнення на 1/3 частину жилої нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , 2-кімнатна квартира загальною площею 40,40 кв.м, житлова площа 24,80 кв.м, що належить боржнику ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по виконавчому провадженні №70755117, боржником в якому є ОСОБА_1 .

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, причини неявки не повідомив (а.с.24,25).

З огляду на викладене, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності приватного виконавця.

Мотиви суду

Як убачається з матеріалів справи, за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 11.12.2015 р. стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № DNUGGR від 09.09.2008 року в розмірі 388 582, 68 грн та сплачений судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн (а.с.67).

01.02.2016 р. судом було видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № DNUGGR від 09.09.2008 року в розмірі 388 582, 68 грн. та судовий збір в розмірі 3654 грн. (а.с.3), який за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» на було направлено на його адресу (а.с.77,80,83,84).

За постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. 13.01.2023 р. було відкрито виконавче провадження №70755117 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором № DNUGGR від 09.09.2008 року в розмірі 388 582, 68 грн та судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн (а.с.5).

Згідно договору іпотеки від 09.09.2008 р. укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (іпотекодавцями) та ОСОБА_4 (іподекодержателем), його предметом є надання іпотекодавцями в іпотеку нерухомого майна, зокрема 2-кімнатна квартира загальною площею 10,10 кв.м., житлова площа 24,80 кв.м., яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності, в забезпечення виконання зобов`язань вказаних осіб за кредитним договором № DNUGGR від 09.09.2008 року по поверненню строкового кредиту у розмірі 61 800,00 грн (а.с.6-9).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1996 р. квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.10).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №352317896 від 30.10.2023 р. нерухоме майно, зокрема будинок, що в АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.11,12).

Згідно постанови приватного виконавця Виконавчого округ Полтавської області Райди О.С. від 31.10.2023 р. було описано і накладено арешт на майно, а саме: 1/3 квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 40,1 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.13,14).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника майно боржника передбачений у ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема згідно ч.5 цієї статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Пунктом 3 частини 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що звернення стягнення на об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Частинами 3,4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном, а також докази того, що право власності на майно, на яке звертається стягнення, ні за ким не зареєстровано.

Окрім зазначеного вище, виконавцю також обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача.

Зазначене обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру від 13.02.1996 р. не визначені частки співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , таке питання виконавцем на підставі ст. 443 ЦПК України не ставилось, інші докази на підтвердження цього відсутні, а відтак підстав вважати, що боржник володіє вказаною нерухомістю в розмірі 1/3 частки немає.

Натомість, приватний виконавець звертаючись з даним поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке за боржником не зареєстровано, не надав належних та допустимих доказів в підтвердження вчинення ним всіх передбачених законом заходів щодо виконання судового рішення і такі заходи виявилися безрезультатними, тоді як відповідно до ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється винятково, тобто у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи іншого майна.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов висновку, що оскільки приватний виконавець звертаючись до суду з даним поданням не довів факт належності боржнику частки в квартирі в розмірі 1/3, а також вчинення всіх необхідних дій, спрямованих на виявлення коштів та іншого майна боржника, на які можна звернути стягнення для погашення боргу, а відтак звернення до суду з вказаним поданням є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Водночас, суд звертає увагу, що виконавцем не надано оцінку того, що боржник є одноосібним власником нерухомості в с. Ряське Полтавського району, а відтак можливості звернення стягнення на це майно, що не буде зачіпати права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України

у х в а л и в :

у задоволенні подання приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В.Кравець