Справа № 594/305/23
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла письмова заява, в якій позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Просить слухати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не прибув, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов не подавав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.
Як встановлено з боргової розписки, долученої до матеріалів справи, 03 березня 2021 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей у пристності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно умов якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 46 700,00 грн. та 200 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, встановленому борговою розпискою, а саме до 01 травня 2021 року.
Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики.
Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики перед позивачем ОСОБА_1 не виконав і в строки, передбачені договором позики борг не повернув.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Отже, в разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Зважаючи на наведене вище, з врахуванням того, що відповідачем не надано суду доказів виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за договором позики від 03 березня 2021 року, суд вважає, що позивачем підставно заявлено вимоги про стягнення заборгованості за договором позики від 03 березня 2021 року. Проте, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія продовжувалася і останнім Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні - до 18 серпня 2023 року.
У зв`язку з наведеним вище, при визначенні періоду стягнення інфляційних витрат та 3% річних за час прострочення виконання зобов`язання слід враховувати встановлене п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України обмеження з 24 лютого 2022 року щодо встановлення позичальнику відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.
Так, суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок заборгованості 3% річних від суми боргу та інфляційних, встановив, що їх розмір не відповідає вимогам чинного законодавства України.
Сума трьох процентів річних розраховується за формулою: (сума боргу х 3 % х кількість прострочених днів) / 365 (кількість днів у році).
Інфляційні втрати в сумі 16 312,06 грн, які нараховані позивачем за період з травня 2021 року по березень 2023 року, також не знайшли свого підтвердження при перевірці обрахувань.
Згідно з Рекомендаціями щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 362-97р, вважається, що сума, внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 01 по 15 число відповідного місяця, інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця.
Оскільки прострочення виконання зобов`язання виникло 01 травня 2021 року, а воєнний стан в Україні введено з 24 лютого 2022 року, то при розрахунку інфляційних втрат враховуються індекси інфляції за період з травня 2021 року по лютий 2022 року включно.
Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за відповідний період.
Сума інфляції розраховується за формулою: сума боргу х сукупний індекс інфляції/100% - сума боргу.
Отже, інфляційні втрати за період з 01 травня 2021 року по 23 лютого 2022 року складає:
Також з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду.
На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 263, 265, 280, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1073,60 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне рішення складено 31 травня 2023 року.
Головуючий