Справа № 174/249/23
п/с 2/174/107/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживача,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») про стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживача.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між нею та відповідачем укладений публічний договір про розподіл природного газу і вона є споживачем природного газу, який їй постачає відповідач. Разом з нею в квартирі проживають її чоловік та неповнолітні діти. 13.04.2021 року працівники відповідача відключили газові прилади в її квартирі від газопостачання, методом пломбування (механічне від`єднання газопроводу з установкою заглушки з пломбуванням) про що склали акт на відключення ГМВГ, від 13.04.2021 року і в якому вже було надруковано: «Причина відключення газу Порушення ПБСГ р.5,п.5,п.п.5.7, наявність витоку газу на запірному пристрої ду-20 м.м.» 09.07.2021 року позивач звернулася з письмовою заявою до відповідача, в якій просила його усунути причину аварійного відключення газопостачання в її квартиру, а саме причину витоку газу на запірному пристрої ду-20 м.м. (якщо таке має місце) на газопроводі в її квартирі та відновити їй газопостачання в квартиру. Своїм листом від 15.07.2021 року №490-ЛВ-11425-0721 відповідач відмовив їй у відновленні газопостачання у належну їй квартиру, мотивуючи це тим, що для відновлення газопостачання, необхідно, щоб вона усунула порушення. Вважає відмову відповідача в усуненні причин аварійного відключення газопостачання у належну їй квартиру та відновлення такого газопостачання неправомірною, вона звернулася з позовом про захист прав споживача до Вільногірського міського суду.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача природного газу відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням суду вона звернулася з апеляційною скаргою. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2022 року рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.10. 2021року скасовано та було зобов`язано відповідача здійснити дії щодо усунення витоку газу та відновлення газопостачання, із дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, до газових приладів у квартирі позивача.

12.08.2022 року відповідач відновив газопостачання в належну їй квартиру, про що відповідачем за її участю був складений акт про відновлення розподілу природного газу від 12.08.2022 року на підставі судового рішення.

Внаслідок неправомірних дій відповідача щодо несвоєчасного усунення витоку газу та відновлення газопостачання в належну їй квартиру за її заявою від 09.07.2021 року їй була спричинена моральна шкода, оскільки з 09.07.2021 року по 12.08.2022 року (коли було поновлено постачання газу в квартиру в якій проживають вона та її неповнолітні діти) внаслідок відключення від газопостачання вона не мала змоги опалювати житлове приміщення та готувати гарячу їжу своїм дітям, також вона та діти не мали змоги проводити гігієнічні процедури за допомогою гарячої води, що негативно вплинуло на її психологічний стан, приймаючі до уваги, що у зимовий період 2021 - 2022 року температура повітря на дворі мала мінусове значення по Цельсію, а тому неможливість обігріву житла, спричинило їй фізичні та душевні страждання від того, що вона почувала себе дуже некомфортно в холодному приміщенні, та бачила, що її діти страждають від холоду, страждають від відсутності гарячої їжі та позбавлені можливості приймати водні процедури з гарячою водою.

Крім того, внаслідок несвоєчасного усунення витоку газу та відновлення газопостачання відповідачем, був порушений її звичний спосіб життя, оскільки у неї виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації, а саме, звертатися до знайомих щоби вони хоча би декілька разів кожного місяця дозволяли їй та її дітям скористатися гарячою водою яка була в їх житлових приміщеннях, щоби прийняти їй та її дітям гарячий душ у ванній, тобто помитися, звертатися до судів щодо спонукання відповідача поновити газопостачання в її квартиру.

Приймаючі до уваги вищевикладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Ухвалою від 31.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування.

Представник відповідача надав до суду відзив в якому повністю не визнав пред`явлені позивачем позовні вимоги та просив в позові відмовити.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на це, суд доходить висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно Акту на відключення ГМВГ від 13.04.2021 року за адресою проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , працівниками АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз було здійснено відключення газового приладу ПГ-4, ОП Альфа по причині порушення ПБСГ р.5, п.5, п.п.5.7, наявності витоку газу на запірному пристрої ду-20 мм, з метою пломбування (механічного від`єднання газопроводу з установкою заглушки з пломбуванням) (а.с. 9).

Згідно Акту 12.08.2023 року відповідач відновив газопостачання в належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , про що відповідачем за моєю участю був складений акт про відновлення розподілу природного газу від 12.08.2022 року на підставі судового рішення (а.с. 10).

З тексту рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача природного газу та стягнення моральної шкоди, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», вказала, що вважає, дії відповідача у вигляді припинення 13.04.2021 року газопостачання в належну їй квартиру протиправними, внаслідок неправомірних дій відповідача їй була спричинена моральна шкода. Спричинену їй відповідачем моральну шкоду внаслідок порушення її прав як споживача природного газу, шляхом неправомірного припинення його подачі, вона оцінює в 50000,00 грн. Позивачка просила визнати дії АТ «Оператор газорозподільноїсистеми «Дніпропетровськгаз» по відключенню 13.04.2021 року газопостачання в квартиру протиправними; зобовязати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відновити за власний рахунок газопостачання в квартиру; стягнути на її користь з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» моральну шкоду, спричинену порушенням її прав споживача природного газу в розмірі 50000,00 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача природного газу та стягнення моральної шкоди, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» відмовлено в повному обсязі. Постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.04.2022 року рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08.06.2021року залишено без змін (а.с. 24-31).

В подальшому, у серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача природного газу посилаючись на те, що в її випадку немає доказів (відсутній відповідний акт розмежування), що саме на неї, а не на відповідача покладається обовязок з належного технічного обслуговування газової мережі в її квартирі, оскільки не визначена балансова належність та експлуатаційна відповідальність сторін. Тому, позивач просила зобовязати АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» усунути причину аварійного відключення газопостачання в її квартиру, а саме причину витоку газу на запірному пристрої ду-20 м.м. та відновити газопостачання (розподіл природного газу) в квартиру. Інших позовних вимог ОСОБА_1 не заявляла.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2021 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2022 року рішення Вільногірського міськогосуду Дніпропетровськоїобласті від 18.10.2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги задовольнити частково та зобовязано здійснити дії щодо усунення витоку газу та відновлення газопостачання, із дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, до газових приладів у квартирі позивача. (а.с. 5-7)

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 24.02.2023 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12-14).

Відповідно до ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За загальним правилом зобовязання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом субєктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобовязальних відносин).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Пункт 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

За змістом ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту субєктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Отже, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту субєктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц.

Свої вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 повязувала із неправомірним діям відповідача щодо несвоєчасного усунення витоку газу та відновлення газопостачання в належну їй квартиру за її заявою від 09.07.2021 року, оскільки з 09.07.2021 року по 12.08.2022 року (коли було поновлено постачання газу в квартиру в якій проживають вона та її неповнолітні діти) внаслідок відключення від газопостачання вона не мала змоги опалювати житлове приміщення та готувати гарячу їжу своїм дітям, також вона та діти не мали змоги проводити гігієнічні процедури за допомогою гарячої води, що негативно вплинуло на її психологічний стан, приймаючі до уваги, що у зимовий період 2021 - 2022 року температура повітря на дворі мала мінусове значення по Цельсію, а тому неможливість обігріву житла, спричинило їй фізичні та душевні страждання від того, що вона почувала себе дуже некомфортно в холодному приміщенні, та бачила, що її діти страждають від холоду, страждають від відсутності гарячої їжі та позбавлені можливості приймати водні процедури з гарячою водою. Був порушений її звичний спосіб життя.

Докази того, що позивач має трьох неповнолітніх дітей, які зареєстровані за адресою: кв. АДРЕСА_1 , долучені до позовної заяви.

Дійсно, 13.04.2021 року за адресою проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 , працівниками АТ Оператор газорозподільної системи Дніпропетровськгаз було здійснено відключення газового приладу ПГ-4, ОП Альфа по причині порушення ПБСГ р.5, п.5, п.п.5.7, наявності витоку газу на запірному пристрої ду-20 мм, з метою пломбування (механічного від`єднання газопроводу з установкою заглушки з пломбуванням).

Газопостачання було відновлено 12.08.2022 року.

Щодо доводу відповідача про те, що 02.07.2021 року ОСОБА_1 , було подано позовну заяву до Вільногірського міського суду до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з позовними вимогами про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. з підстав відсутності газопостачання на її об`єкті, а 08.06.2021 року рішенням зазначеного суду у справі № 174/243/21 в задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено. В подальшому, 28.04.2022 року, Дніпровським апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 174/243/21 залишено без задоволення, а рішення Вільногірського міського суду від 08.06.2021 року без змін.

Очевидно відповідач, посилаючись на п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вказує на те, що позивачем вже подавався позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак з вказаним доводом суд не може погодитись, виходячи з наступного.

28.12.2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові по справі № 308/12391/17, провадження № 61-4614св19 (ЄДРСРУ № 93879938) вказав, що аналіз п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільної справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, якими обґрунтовується звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстави та предмет позову визначаються позивачем самостійно та зазначаються у позовній заяві. При вирішенні питання тотожності позовів правове значення мають не ті підстави, якими позивач обґрунтовував позов при зверненні до суду, а підстави, за якими вирішено справу, враховуючи можливість зміни підстав позову за відповідною заявою позивача. При цьому при заміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який уже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Рішенням міського суду від 08.06.2021 року у справі № 174/243/21 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено і відповідно до його тексту свої вимоги про відшкодування моральної шкоди вона обгрунтовувала, зокрема, тим, що з 13.04.2021 року (і до звернення з позовом до суду) внаслідок припинення газопостачання в її житло, вона не має змоги готовити гарячу їжу своїм трьом неповнолітнім дітям, собі та чоловіку, що спричинило та спричиняє їй фізичні та душевні страждання.

При зверненні з позовом до суду 28.03.2023 року, тобто у даній справі, ОСОБА_1 вказувала, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо несвоєчасного усунення витоку газу та не відновлення газопостачання в квартиру за її заявою від 09.07.2021 року їй була спричинена моральна шкода, оскільки з 09.07.2021 року по 12.08.2022 року (коли було поновлено постачання газу в квартиру в якій проживає вона та її неповнолітні діти) внаслідок відключення від газопостачання вона не мала змоги опалювати житлове приміщення та готувити гарячу їжу своїм дітям, проводити гігієнічні процедури за допомогою гарячої води, що негативно вплинуло на її психологічний стан.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що позови мають не однакові підстави, тому вказане вище твердження відповідача не може бути прийнято до уваги.

Щодо доводу відповідача про те, що жодних неправомірних дій з боку АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» позивачу по справі та членам її родини не спричинялись. Доводи викладені в позові, жодним чином не вказують на протилежне. Рішенням Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2022 року не визнано неправомірними дії з боку працівників підприємства, що могло б слугувати спричиненням моральної шкоди.

Дійсно, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Фактично позивач посилалась на неправомірність дій відповідача щодо несвоєчасного усунення витоку газу та відновлення газопостачання в квартиру за її заявою від 09.07.2021 року.

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 19.07.2022 року вказано, що, законність підстав відключення споживачів від газопостачання не заперечується позивачем, разом із тим, предметом позову у цій справі є невідновлення газопостачання до будинку.

Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, відключення від системи газопостачання із встановленням заглушки, зокрема, у кв. АДРЕСА_3 відбулось у звязку з наявністю витоків газу; приймаючи до уваги, що позивач у письмовій формі зверталась до АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» з заявою про відновлення газопостачання згідно вимог передбачені Кодексом газорозподільних систем для відновлення газопостачання (тобто з заявою від 09.07.2021 року); враховуючи, що газопостачання використовується споживачем із метою задоволення власних побутових потреб у газі, а тому безпідставне припинення газопостачання споживачу або відмова у відновленні газопостачання вказує на суттєве порушення та обмеження її побутових потреб, та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зобовязання АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» здійснити дії щодо усунення витоку газу та відновлення газопостачання у квартирі позивача.

Таким чином, позивачем доведено наявність складу цивільно-правового правопорушення, а саме: наявність такої шкоди, протиправної поведінки відповідача і причинно-наслідкового звязку між шкодою та протиправними діями відповідача.

Враховуючи завдані позивачу душевні страждання, характер неправомірних дій відповідача, суд вважає, що з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь позивача підлягає стягненню 16 000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди. Такий розмір відшкодування, відповідає обсягу спричинених страждань позивачу, є достатнім для відновлення її прав, а також відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості. Підстав для стягнення моральної шкоди в більшому розмірі судом не вбачається.

Суд вважає, що таке судове рішення призводить до справедливого по своїй суті вирішення спору між сторонами у справі, ефективного захисту прав позивача, попередження вчинення правопорушень у майбутньому, ґрунтується на вищенаведених нормах закону з врахуванням таких загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність, що відповідає принципу верховенства права, який, як зазначається в частині першій статті 8 Конституції України, визнається і діє в Україні, і яким, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, судді керуються, здійснюючи правосуддя.

В звязку з частковим задоволенням позову у відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на рахунок держави в сумі 343,55 грн. пропорційно задоволеній частині позовних вимог, залишок судового збору віднести на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-266, 280-289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про стягнення моральної шкоди в порядку захисту прав споживача- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 343,55 грн. на користь держави.

В іншій частині віднести на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ілюшик