справа № 752/777/13-ц головуючий у суді І інстанції Машкевич К.В.
провадження № 22-ц/824/2927/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Жванко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» - Луньо Іллею Вікторовичем, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить видати дублікат виконавчого листа по справі №752/777/13-ц від 05.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 675 819,56 грн.; поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №752/777/13-ц виданого Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 675 819,56 грн. від 05 серпня 2013 року.

Зазначає, що 09 грудня 2021 була зареєстрована нова редакція Статуту АТ «Сбербанк» та відповідно до внесених змін було змінено найменування банку на АТ «Міжнародний резервний банк».

Відповідно до п.1.3. Статуту АТ «МР банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Сбербанк», ПАТ «Сбербанк», ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», ЗАТ «Сбербанк Росії», ЗАТ «Банк НРБ».

Відповідно до постанови Правління НБУ №91-рш/БТ від 25 лютого 2022 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №131 від 25 лютого 2022 року «Про початок процедури ліквідації АТ «МР Банк» та делегування повноважень ліквідатору Луньо І.В.

Посилається в заяві на те, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року був задоволений позов ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

05 серпня 2013 року Голосіївським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист у справі №752/777/13-ц.

23 жовтня 2013 року державним виконавцем Відділу ДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві було відкрито виконавче провадження №40332450.

25 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначає, що стягувач не отримував постанову про повернення виконавчого документа та виконавчий лист.

Листом №33389 від 21 листопада 2018 року Голосіївський ВДВС м.Києва повідомив АТ «Сбербанк» про втрату виконавчого листа та про направлення до суду подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа.

В подальшому ухвалою суду від 02 січня 2019 року було задоволено подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа та видано дублікат виконавчого листа у справі.

Листом №40332450 від 17 лютого 2020 року Голосіївський ВДВС м.Києва повідомив банк про те, що дублікат виконавчого листа до відділу не надходив.

Листом №26535/2-21 від 24 червня 2021 року в.о. заступника начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві повідомив банк, що дублікат виконавчого листа отримано заступником начальника відділу, але перевіркою матеріалів провадження встановлено, що дублікат виконавчого листа втрачено, у зв`язку з чим, 18.06.2021 року державним виконавцем до суду направлено подання про видачу дублікату виконавчого листа.

Виходячи з цього, вважає пропуск строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та втрата виконавчого листа відбулися за незалежних від АТ «МР БАНК» поважних причин.

Зазначає, що представники стягувача неодноразово зверталися до Голосіївського ВДВС м.Києва, які звертались до суду для отримання дубліката, але знов втрачали його.

Посилаючись на поважність та незалежність від стягувача причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, документальне підтвердження його втрати, неотримання стягнення за рішенням суду, та вжиття весь час заходів щодо поновлення своїх прав, просив строк пред`явлення виконавчого листа №752/777/13-ц від 05 серпня 2013 року поновити.

У зв`язку з цим, вважає, що виконавчий лист втрачено, просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на пред`явлення його до виконання.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк», через уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» - Луньо Іллю Вікторовича, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просило скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не зазначає мотивів, з яких він виходив при відхиленні доказів втрати виконавчого документа. Звертає увагу апеляційного суду на те, що АТ «МР БАНК» послідовними документальними доказами, доданими до заяви, довів існування обставин, які від нього не залежали, втрату виконавчих документів працівниками державної виконавчої служби, спонукання працівниками банку працівників ДВС до отримання дублікату виконавчого документа та їх подальшу втрату. Наголошує, що фактично банку спричиняються збитки, порушуються його права та інтереси, створюються перепони для виконання рішення суду, а зважаючи на ліквідацію банку та націоналізацію його корпоративних прав, порушуються права та інтереси кредиторів банку та держави Україна.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак відзив до суду не надійшов.

В судовому засідання представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2013 року був задоволений позов ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» 675 819,56 грн.

09 грудня 2021 року була зареєстрована нова редакція Статуту АТ «Сбербанк» та відповідно до внесених змін було змінено найменування банку на АТ «Міжнародний резервний банк».

Відповідно до п.1.3. Статуту АТ «МР банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Сбербанк», ПАТ «Сбербанк», ЗАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», ЗАТ «Сбербанк Росії», ЗАТ «Банк НРБ».

Відповідно до постанови Правління НБУ №91-рш/БТ від 25.02.2022 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №131 від 25 лютого 2022 року «Про початок процедури ліквідації АТ «МР Банк» та делегування повноважень ліквідатору Луньо І.В.

З інформації про виконавче провадження №40332450 вбачається, що 23 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Сатиренко І.О. було відкрито виконавче провадження №40332450 на підставі виконавчого листа №752/777/13-ц виданого Голосіївським районним судом м.Києва від 05 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованості у розмірі 675 819,56 грн.

25 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», визначено строк повторного пред`явлення 25 травня 2016 року (а.с.118-120).

З листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві №33389 від 21 листопада 2018 року на заяву АТ «Сбербанк» від 30 жовтня 2018 року вбачається, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №40332450 з примусового виконання виконавчого листа №752/777/13-ц виданого Голосіївським районним судом м.Києва від 05 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованості у розмірі 675 819,56 грн. 25 травня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження.

Перевіркою журналу вихідної кореспонденції Відділу постанова про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого листа №752/777/13-ц від 05 серпня 2013 року не реєструвався, тому це свідчить про факт його втрати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02 січня 2019 року задоволено заяву головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції Бабкової Т.І. та видано дублікат виконавчого листа у справі.

30 жовтня 2019 року Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва отримано дублікат виконавчого листа (а.с.79).

З листа Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві №40332450 від 17 лютого 2020 року та з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) №2255/211 від 25 травня 2020 року вбачається, що перевіркою журналу вхідної кореспонденції встановлено, що дублікат виконавчого листа до Відділу не надходив (а.с.123-125).

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) №26535/2-21 від 24 червня 2021 року вбачається, що дублікат виконавчого листа було отримано заступником начальника Відділу Менчиць Н.Є. та в подальшому втрачено (а.с.127), вказана інформація також міститься в листі Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві №58463 від 19 серпня 2022 року (а.с.129-130).

Довідкою Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва №40332450 від 19 серпня 2022 року підтверджено факт втрати виконавчого листа №752/777/13-ц (а.с.131).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником при зверненні до суду не доведено втрату ним виконавчого листа та поважності причин пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, підставою для видачі дубліката виконавчого листа є втрата його оригіналу, а підставою поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є визнані судом поважні причини такого пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2018 року головний державний виконавець Бабкова Т.І. звернулася до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з втратою його оригіналу.

Вказані обставини на думку апеляційного суду свідчать про те, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні, оскільки правом на звернення з таким поданням поза межами виконавчого провадження державний виконавець не наділений.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02 січня 2019 року було задоволено заяву головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції Бабкової Т.І. та видано дублікат виконавчого листа у справі.

Отже, в даній справі дублікат виконавчого листа замість втраченого оригінала вже було видано. Окрім того, 30 жовтня 2019 року Голосіївського районним відділом державної виконавчої служби м.Києва такий дублікат виконавчого листа було отримано (а.с.79).

Однак, з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) №26535/2-21 від 24 червня 2021 року вбачається, що дублікат виконавчого листа, який було отримано заступником начальника Відділу Менчиць Н.Є. в подальшому знову було втрачено (а.с.127).

Тобто дублікат виконавчого листа, як і оригінал, був втрачений Голосіївським ВДВС м.Києва, а не стягувачем.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

Ураховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що визначені законом підстави для видачі дубліката виконавчого листа стягувачу відсутні, оскільки такий виконавчий документ стягувачем не втрачався.

Поряд з цим, апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів щодо встановлення обставин неодноразової втрати виконавчого документу (оригіналу та дублікату) державним виконавцем (матеріали службових перевірок тощо).

Що ж до довідок Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва, згідно яких реєстрація виконавчого документу відсуня у журналі вхідної (вихідної) кореспонденції, то на думку апеляційного суду їх зміст не свідчить про наявність достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

Поряд з цим, на думку апеляційного суду стягувач не довів необхідність поновлення йому строку для вчинення дій на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки дії державного виконавця в межах цієї справи щодо звернення з поданням та щодо подальшого отримання дублікату виконавчого листа, відповідно, свідчать про визнання виконавцем факту перебування такого виконавчого документу на виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби м.Києва.

Зважаючи на таке, довід апелянта про те, що фактично банку спричиняються збитки, порушуються його права та інтереси, створюються перепони для виконання рішення суду, а зважаючи на ліквідацію банку та націоналізацію його корпоративних прав, порушуються права та інтереси кредиторів банку та держави Україна, не може бути достатньою підставою для видачі дубліката виконавчого листа.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу, що стягувач жодних дій (бездіяльності) державної виконавчої служби не оскаржував.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню, як таке, що постановлене з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» - Луньо Іллею Вікторовичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова