Справа №487/3635/22
Провадження №2/487/812/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Ященко В.В., Бахмуцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Ганни Василівни про усунення від права на спадкування за законом, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Коренко Т.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 , третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. про усунення від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що позивач з 09.10.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, спадкоємцями першої черги є дружина померлого ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 останні роки тяжко хворів, здоров`я його погіршувалось, виникало ряд інших захворювань. Позивачка постійно просила сторонніх людей про матеріальну допомогу, несла витрати на утримання свого чоловіка, доглядала з ним та вчиняла всі необхідні дії щодо його догляду та матеріального забезпечення. Відповідачка, як рідна донька, за весь час хвороби та по день смерті батька, жодного разу не запропонувала своєї допомоги, не надала грошової допомоги на лікування батька та його утримання, не провідувала його, навіть не телефонувала та не цікавилась станом його здоров`я, а навпаки постійно влаштовувала сварки та ображала батька за те, що він не надає їй матеріальної допомоги, оскільки усі кошти витрачались на його лікування, що ще більше погіршувало самопочуття ОСОБА_6 . Похованням та поминками займалась лише позивачка за власні кошти.

Ухвалою ввід 25.11.2022 позов залишено без руху.

05.01.29023 представник позивача надала до суду позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою від 11.01.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання та витребувані докази.

31.01.2023 представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та її батьком був тісний зв`язок, остання до лютого 2019 року проживала разом з батьком і бабусею по АДРЕСА_1 , а після смерті бабусі до будинку переїхала проживати позивачка, а відповідачка переїхала проживати до своєї матері, але вони продовжували підтримувати відношення. ОСОБА_2 частково сплачував комунальні послуги за квартиру, де зареєстрована та проживала відповідачка, систематично допомагав їй грошами, підприємство, де працював ОСОБА_6 , філія «Дельта-лоцман» сплачувала навчання відповідача, як робітника або члена його сім`ї, ОСОБА_6 сплатив операцію матері відповідачки. Коли ОСОБА_6 захворів на Covid-9 та потрапив до лікарні, відповідачка також хворіла на Covid, але постійно цікавилась у ОСОБА_1 про стан здоров`я батька. Крім того, на час смерті ОСОБА_6 не був особою похилого віку, не перебував у безпорадному стані, не мав жодного каліцтва та не хворів тривалий час на тяжку хворобу, на лікарняних не перебував. До часу раптового захворювання на Covid-19 працював у філії «Дельта -лоцман» ДП «АМПУ», де займав посаду морського лоцмана 1-го класу та регулярно проходив медичний огляд, що підтверджує є задовільний стан здоров`я, захворювання через яке ОСОБА_6 помер було раптовим та не сподіванням. За життя ОСОБА_6 був заможною людиною, отримував велику заробітну плату та пенсію, купував автомобілі, побудував заміський будинок та земельній ділянці, яка належала йому на праві власності, зробивши дорогий ремонт у будинку, тому не потребував будь-якої матеріальної допомоги, у тому числі від дочки.

10.02.2023 від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. до суду надійшла спадкова справа №72/2021, після смерті ОСОБА_6

14.02.2023 від КНП Миколаївської міської ради «міська лікарня №1» надійшли докази, що були витребувані судом.

06.03.2023 представник позивача надала заяву про долучення доказу та про допит свідків.

06.03.2023 представник відповідача подала заяву про витребування доказів.

Ухвалою від 06.03.2023 судом витребувані докази.

07.03.2023 представник відповідача подала заяву про витребування доказів.

06.04.2023 АТ КБ «ПриватБанк» надало до суду докази, які були витребувані судом.

14.04.2023 ГПФУ в Миколаївській області надано до суду докази, які були витребувані судом.

17.04.2023 представник відповідача надала заяву про допит свідків.

27.04.2023 філія «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» надала до суду докази, які були витребувані судом.

03.05.2023 АТ «ПУМБ» надало до суду докази, які були витребувані судом.

08.05.2023 представник відповідача надала заяву про доручення доказів.

Ухвалою від 15.05.2023 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, з підстав зазначених у позовної заяві.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала просила про їх задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, , з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

30.11.2023 представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

30.11.2023 відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, спадкової справи №72/2021 від 16.12.2021, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть, виданого 14.12.2021 Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1169 від 13.12.2021.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина.

Спадкоємцями першої черги, в порядку спадкування за законом, є його дружина - позивачка ОСОБА_1 та дочка - відповідачка ОСОБА_2 , які в установлений чинним законодавством строк звернулися до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Г.В. із заявами про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6 та нотаріусом була відкрита спадкова справа №72/20221 від 16.12.2021.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 , з підстав, визначених ст. 1224 ЦК України.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України).

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У справах про усунення від права на спадкування, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України, суд має встановити сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин та їх доведеності в сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 752/12158/14-ц, провадження № 61-3197св19, від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17, провадження № 61-37615св18, від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц, провадження № 61-34600св18, від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц, провадження № 61-1302св 18, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер у віці 63 років, але був працездатним, працював на посаді морського лоцману 1-го класу філії «Дельта -лоцман» ДП «АМПУ», до смерті він не хворів на тяжкі захворювання, відповідно до займаної ним посади, регулярно щорічно проходив медичний огляд на підприємстві, згідно наданих філією «Дельта -лоцман» ДП «АМПУ», суду карток працівника ( ОСОБА_6 ), який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду за період 2019-2021, відповідно до висновків лікарів - придатний для роботи за професією - лоцман морський.

ОСОБА_6 заробляв на прожиття особистою працею в філії «Дельта -лоцман» ДП «АМПУ», отримував регулярно заробітну плату, розмір якої, відповідно до особового рахунку співробітника ОСОБА_6 , наданого філією «Дельта-лоцман» за період 2019 по 31.03.2021, складав в різні місяці від 55773,82 грн. до 174354,63 грн. Крім того, з 01.01. 2019, ОСОБА_6 отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївської області, розмір якої у 2019 році був встановлено 9872,26 грн., в подальшому розмір збільшувався, починаючи з березня 2021 року розмір пенсії складав 15143,27 грн. Проживав ОСОБА_6 у власному будинку, мав також заміський будинок, автомобіль, був одружений і мав повнолітню дочку ОСОБА_2 , сторонньої допомоги не потребував.

Позивач ОСОБА_1 , яка була допитана як свідок, суду показала, що вона перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбу з 2010 року, а з 2002 року проживали разом, у 2019-2020 разом по АДРЕСА_1 . З донькою чоловіка вона не спілкувалась, до них додому вона не приходила, її чоловік до дня смерті спілкувався з дочкою. ОСОБА_6 підтримував стосунки із дочкою, постійно їй матеріально допомагав. Починаючи з 2013 року від отриманого удару в грудину, у ОСОБА_6 почались проблеми зі здоров`ям, почала набиратися рідина у легенях, декілька разів на рік він вимушений був лікуватися, у 2019 році отримав ще одну травму грудної клітини, були проблеми із серцем, чи знала про стан здоров`я батька відповідачка не знає. ОСОБА_6 постійно працював до лікарні, про свої захворювання на роботі не повідомляв, щоб продовжувати працювати, проходив на роботі медичний огляд, отримував пенсію, добре заробляв. 13.11.2021 захворів на Covid, лікувався з початку вдома, потім в лікарні, перебував в реанімації, була зупинка серця та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Лікуванням займалась лише вона, їй допомагав її син, гроші на лікування витрачала власні, займалась похованням за власні кошти, потім їй були компенсовано поховання філією «Дельта-лоцман». ОСОБА_6 як хвора людина потребував фінансової допомоги, чи звертався за допомогою до відповідача не знає, відповідачці завжди матеріально допомагав. Вважає, що відповідачка самоусунулась від лікування та спілкування з батьком.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що давно знали ОСОБА_6 та його родину, ОСОБА_6 ніколи не скарживався на стан свого здоров`я, на тяжку хворобу та каліцтво не страждав, до останнього працював, отримував хорошу заробітну плату, був заможною людиною, стороннього догляду, матеріальної допомоги та піклування не потребував, матеріально утримував дружину ОСОБА_1 та допомагав своєї дочці ОСОБА_2 , яка є єдиною його дочкою, між ними були добрі стосунки, перед смертю захворів на Covid , потрапив до лікарні, де і помер.

Згідно матеріалів медичної картки стаціонарного хворого №4678/170 Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарян№1», ОСОБА_6 12.11.2021 захворів на Covid-19, був госпіталізований 20.11.2021 до лікарні в інфекційне відділення №1 з діагнозом: коронавірусна інфекція Covid-19, тяжкий перебіг, під час лікування була зупинка серця, знаходився в реанімації. За цими ж документами заключний діагноз в посмертному епікризі за датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений: коронавірусна інфекція Covid-19 (Ag+ від 12.11.2021), тяжкий перебіг, ускладнення поза лікарняна вірусно-бактеріальна двобічна полі сегментарна пневмонія, кл. група IV, тяжкий перебіг, ЛН III, гострий респіраторний дистрес-синдром дорослих; супутній діагноз: артеріальна гіпертензія II ст. II стад., гостре ураження нирок, Covid-асоцийоване, зі збереженою видільною функцією.

Отже причиною смерті ОСОБА_6 є коронавірусна інфекція Covid-19, тяжкий перебіг, з ускладненням та настанням супутніх захворювань, захворювання настало раптово у часі. Безпорадний стан ОСОБА_6 , термін лікування після його госпіталізації до лікарні, перебування в реанімаційному відділення та дня його смерті, тривав недовго 22 дня (20.11.2021 по 12.12.2021).

Позивач як дружина ОСОБА_6 навідували його під час перебування в лікарні, цікавилися станом його здоров`я у лікарів, як пояснювала позивач, купувала ліки, проте зазначене не підтверджують ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві, тому що така допомога надавалась у відповідному обсязі медичним закладом. Відповідач не відвідувала батька у лікарні, згідно надано результату лабораторних досліджень від 04.11.2021 захворіла на Covid-19, але цікавилась станом його здоров`я у позивача, крім того, придії карантину для боротьби із коронавірусною хворобою, були встановлені обмеження для відвідування хворих, зокрема у реанімаційному відділенні.

Суд ставиться критично до посилання позивача, що вона за власні кошти поховала ОСОБА_6 , а з боку відповідача допомога не надавалась, враховуючи, що відповідно до наданих філією «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ» доказів, за заявою ОСОБА_1 , останньої було виплачено філією «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ»: компенсація витрат на поховання в сумі 41683,53 грн., матеріальна допомога на поховання - 79604.33 грн., оплата лікарняних - 13263,47 грн. та інші виплати - 4631,50 грн.

Отже, ні пояснення свідків, ні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою, факту відсутності можливості забезпечити умови свого життя, звернення до відповідача за допомогою по догляду чи матеріальною допомогою та відмови чи ухилення відповідача ОСОБА_2 від надання батьку такої допомоги.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає, що сторона позивача, у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не довела ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеністю позивачем усіх передбачених ч.5 ст. 1224 ЦК України юридичних фактів та приходить до висновку про відсутність підстав для застосування такого крайнього заходу, як усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст..ст. 10, 60, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іскрицької Ганни Василівни про усунення від права на спадкування за законом - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.М. Афоніна