Справа №372/280/22 Головуючий в суді І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-з/824/723/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВА

25 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Шевчук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Івашківського Андрія Олеговича та представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Окунєва Ігора Сергійовича про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційними скаргамиОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, третя особа ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року у задоволенні позову та зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року заяву представника відповідача Окунєва Ігоря Сергійовича задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 грн. та 16 000 грн. відшкодування витрат на проведення судової експертизи, а всього стягнуто 51 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 19 грудня 2022 року - без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення - задовольнити частково.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року скасовано в частині відшкодування витрат на проведення судової експертизи та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року - залишено без змін.

В подальшому, до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Івашківського А.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (22-з/824/723/2023), в якій він просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертизи та витрати на правову допомогу, понесені в суді першої та апеляційної інстанції, у розмірі 119 000 грн.

В подальшому, до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 - адвоката Окунєва І.С. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (22-з/824/730/2023), в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 16 000 грн.

В подальшому, до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Окунєва І.С. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (22-з/824/731/2023), в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 24 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяви частково та ухвалити по справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина восьма, дев`ята статті 139 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі №750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 - адвокатом Івашківським А.О. надано до суду: копію укладеного між АО «Крупнова і партнери» та ОСОБА_6 договору №38/23 від 11 січня 2023 року про надання правової допомоги; копію укладеного між АО «Крупнова і партнери» та ОСОБА_6 договору №37/23 від 11 січня 2023 року про надання правової допомоги; копію акту наданих послуг №3 згідно договору №37/23 від 11 січня 2023 року.

Згідно доданих копій квитанцій від 12 січня 2023 року ОСОБА_6 було сплачено на рахунок АО «Крупнова і партнери» суму у розмірі 27 000 грн з призначенням платежу за юридичні послуги згідно договору №38/23, №37/23.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - адвокатом Окунєвим І.С. надано до суду: копію договору від 02 травня 2022 року про надання правової допомоги; копію додаткової угоди №2 від 11 січня 2023 року, копію додаткової угоди №2 від 11 січня 2023 року, копію акту наданих послуг №2 від 22 травня 2023 року, платіжні інструкції на суму 10 000 грн та 6 000 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а тому, з урахуванням предмету та підстав позову, встановлених судом обставин, зазначена справа є незначної складності та, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України, не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення, та надані представниками позивача та відповідачів докази понесених витрат на правову допомогу та їх заперечень щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати за надану правничу допомогу, а саме: ознайомлення з додатковим рішенням - 2000 грн, підготовка апеляційної скарги на додаткове рішення - 3000 грн; підготовка до судового засідання по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення - 2000 грн; виїзд до Київського апеляційного суду та участь в судовому засіданні - 3000 грн, підготовка відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення - 3000 грн, а всього на суму 13 000 грн.; та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 судові витрати за надану правничу допомогу, а саме за підготовку відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення у розмірі 3000 грн., а в іншій частині заяв - відмовити.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.10 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести взаємне зарахування понесених сторонами витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 гривень, а в іншій частині обох заяв - відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Івашківського Андрія Олеговича та представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Івашківського Андрія Олеговича та представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Окунєва Ігоря Сергійовича - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: