Справа №345/1442/23
Провадження № 2/345/508/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гапоненко Р.В.

секретаря Баран В.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що їхні батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_2 , після похорону батька, мати позивачів ОСОБА_4 продовжувала в подальшому проживати у своєму будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Позивачі не претендували на майно батька, тому мати сама приймала спадщину чоловіка, яка на той час складалась із земельних ділянок для ведення товарного с/г виробництва, які належали йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-Іф №040925 від 05.06.2001р.

З цього приводу в нотаріальній конторі їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.09.2011р. на право на земельну ділянку, площею 0,62 га, що складається із ділянок : площею 0,25га, площею 0,20га, площею 0,18га, розташовану на території с.Перекоси, Томашівської с/Ради.

30.07.2013 року помирає мати позивачів ОСОБА_4 , провівши її похорони, позивачі вирішили двоє прийняти її спадщину і в 6-ти місячний строк звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до Калуської районної державної нотаріальної контори від 17.01.2014, яка складалася із будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельну ділянку 0,62га, яку мати успадкувала від батька ОСОБА_2 .

З цього приводу нотаріусом було видано позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.02.2023 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а на земельну ділянку розміром 0,62га, яка належала матері згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.09.2011, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки мати за час свого життя прийняту спадщину згідно свідоцтва про право на спадщину не зареєструвала в управлінні Держкомзему і ця ділянка за матір`ю не була в реєстрі Держкомзему.

В позасудовому порядку вони не мають можливості визнати за собою право власності на спадкове майно, тому змушені звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Представник позивачів подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_2 (а.с.12).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2011 мати позивачів ОСОБА_4 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,25га, площею 0,20га, площею 0,18га, розташованих на території с.Перекоси, Томашівської с/Ради (а.с.14).

30.07.2013 року помирає мати позивачів ОСОБА_4 (а.с.15). В 6-ти місячний строк позивачі звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до Калуської районної державної нотаріальної контори від 17.01.2014, яка складалася із будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельну ділянку 0,62га, яку мати успадкувала від батька ОСОБА_2 .

З цього приводу нотаріусом було видано позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.02.2023 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.18), а на земельну ділянку розміром 0,62га, яка належала матері згідно свідоцтва про право на спадщину від 14.09.2011 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки мати за час свого життя прийняту спадщину згідно свідоцтва про право на спадщину не зареєструвала в управлінні Держкомзему і ця ділянка за матір`ю не була в реєстрі Держкомзему.

Таким чином, на час смерті матері позивачів належало спадкове майно, яке складалося із будинковолодіння та земельних ділянок площею 0,62 га , які вона набула шляхом спадкування, але до кінця недооформила свої спадкові права в установленому законом порядку.

Як вбачається із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_2 належали земельні ділянки: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,25 га із кадастровим номером :05:001:0349; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,20 га із кадастровим номером :05:001:0351; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,18 га із кадастровим номером :05:001:1979.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зіст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особі, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Застаттею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1223 ЦК Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається зіст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно дост.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом, діти спадкодавця, згідно ст.1261 ЦК України, тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Крім нього, інших спадкоємців, які б в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядкуст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбаченуст. 1241 ЦК України, не має. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.81, 152 ЗК України, ст.ст.392, 126-1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1241, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. ч.3 ст.200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

частину земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :05:001:0349), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925;

частину земельної ділянки площею 0,2000га (кадастровий номер :05:001:0351), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925;

частину земельної ділянки площею 0,1800га (кадастровий номер :05:001:1979), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

частину земельної ділянки площею 0,2500га (кадастровий номер :05:001:0349), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925;

частину земельної ділянки площею 0,2000га (кадастровий номер :05:001:0351), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925;

частину земельної ділянки площею 0,1800га (кадастровий номер :05:001:1979), розташованої в с. Перекоси Калуського району Івано-Франківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІ-ІФ №040925.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: