Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1948/21
Провадження № 2/553/85/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л., представника позивача Качмар А.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Адвокат Качмар А.І. звернулась до суду із вказаним позовом, в якому після збільшення позовних вимог, остаточно прохає стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах встановленого ліміту у розмірі 200000 грн, пеню у сумі 20432, 88 грн, 3% річних у сумі 3682,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 7296,77 грн, а всього 231411,84 грн, та понесені судові витрати.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 05.10.2018 транспортний засіб «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та був доставлений до реанімаційного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, де останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідальність водія транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована за полісом №АМ1317738 у ПАТ «СК «УСГ», ліміт відповідальності страховика становить 200000 грн.

16.11.2020 на адресу ПАТ «СК «УСГ» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого ОСОБА_1 , із загальною сумою вимоги 178704 грн, з яких 44676 грн - відшкодування моральної шкоди та 134028 грн відшкодування утриманцю, а 04.12.2018 направлено заяву про збільшення суми вимоги страхового відшкодування у зв`язку із вимогою виплати витрат на виготовлення і встановлення пам`ятника на суму 31300 грн. В подальшому відповідач повідомив про необхідність надання документів, які були надані, а листом від 01.06.2021 ПАТ «СК «УСГ» повідомило про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, покликаючись на п.36.2 ст.36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилаючись на порушення відповідачем права потерпілих на отримання страхового відшкодування позивач звернувся до суду із позовом, в якому прохає стягнути на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 44676 грн моральної шкоди, 134028 грн відшкодування утриманцю та 31300 грн витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника, а всього в межах встановленого ліміту 200000 грн. Також, посилаючись на те, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів, та неотримання потерпілою страхової виплати, прохає стягнути з відповідача пеню за період починаючи з 15.06.2021 у розмірі 20432, 88 грн, та на підставі ст.625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в розмірі 3682,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 7296,77 грн.

Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 27.08.2021, з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

ПАТ «СК «Українська страхова група» до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач прохає у задоволенні позову відмовити в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог (а.с.121-133).

Заперечення проти позову вмотивовані відповідачем тим, що 10.10.2018 до ПАТ «СК «УСГ» звернулась ОСОБА_1 з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, останній цього ж дня було вручено лист щодо необхідності надання переліку документів. В подальшому листом страхова компанія повідомила про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування в зв`язку з ненаданням належним чином оформлених документів, які б надали можливість встановити всі істотні обставини заявленого випадку та визначити розмір страхового відшкодування. Позивачем не було надано довідки про доходи загиблого, що є обов`язковим документом для розрахунку суми страхового відшкодування у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника та не доведено наявність у загиблого доходів. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, які перевищують 14892 грн відповідач вважає безпідставними, посилаючись на те, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди право на отримання моральної шкоди мали три особи (дружина та діти загиблого) і ОСОБА_1 не набула права отримувати страхове відшкодування за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також відповідачем вказано про безпідставність виплати страхового відшкодування директору ТОВ «ЮК «Центр автовиплат Поліс» ОСОБА_6, стягнення штрафних санкцій та виплати витрат на спорудження надгробного пам`ятника за відсутності доказів понесення цих витрат тощо.

05.01.2022 представником позивача подано відповідь на відзив з проханням задовольнити позовні вимоги (а.с.188-194).

17.01.2022 від ПАТ «СК «УСГ» до суду надійшло заперечення , в якій відповідач прохає залишити позов без задоволення (а.с. 197-211).

Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, позивач та представник відповідача в судове засідання не прибули.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з урахуванням збільшення вимог, просила заявлені вимоги задовольнити повністю, посилаючись на викладені у позові та заявах по суті справи обставини.

З`ясувавши позиції сторін, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши приєднані до справи матеріали, суд вказує про наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 05.10.2018 близько 15 год. 50 хв. у м. Полтаві відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження, що потягли смерть.

Станом на 05.10.2018 відповідальність водія транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована за полісом №АМ1317738 у ПАТ «СК «УСГ» (а.с.9).

За вказаним полісом страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн (а.с.134).

Згідно із копією свідоцтва про шлюб (а.с.10), ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02.07.2007 зареєстрували шлюб, про що Куликівською сільською радою Полтавського району Полтавської області було складено актовий запис за №4.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.10.2018 ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.135-137).

10.10.2018 ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та того ж дня отримала повідомлення про необхідність подання додаткових документів (а.с.138,139).

Листом від 04.01.2019 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність подання документів, 25.04.2019 до ПАТ «СК «УСГ» надійшла заява ОСОБА_1 від 22.04.2019 з проханням виплати страхового відшкодування за наданими нею реквізитами (а.с.140-143).

Листами від 21.05.2019, 11.06.2019 ПАТ «СК «УСГ» за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.04.2019 повідомило про необхідність надання документів на підтвердження права отримання відшкодування (а.с.147-150).

В подальшому, до ПАТ «СК «УСГ» звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 із заявою від 16.11.2020 про виплату страхового відшкодування (а.с.6-7), в якій прохав здійснити виплату відшкодування моральної шкоди в сумі 44676 грн, відшкодування на утримання в сумі 134028 грн.

Згідно із копією довідки ПФУ від 18.11.2020 (а.с.11), ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та одержує пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за померлого чоловіка ОСОБА_3 , з 25.02.2019 довічно, розмір пенсії становить 3424 грн.

Заявою від 04.12.2020 представник ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з проханням долучити документи та здійснити виплату страхового відшкодування для дружини померлого, а саме моральної шкоди в розмірі 44676 грн, витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника в сумі 31300 грн та страхового відшкодування утриманцю у розмірі 134028 грн.

Згідно із копіями товарного чеку №24 від 23.11.2020, прибуткового касового ордеру від 23.11.2020, квитанції, рахунку-фактури №5 від 23.11.2020, акту здачі-приймання послуг та договору №5 про виконання послуг від 23.11.2020 (а.с.18-22), ОСОБА_1 були понесені витрати на виготовлення та встановлення гранітного пам`ятника в розмірі 31300 грн.

Листом від 31.12.2020 (а.с.23-24) ПАТ «СК «УСГ» повідомило на адресу ОСОБА_6 про неможливість здійснення виплати на користь ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Плюс» та про необхідність надання для прийняття рішення документів, а саме довідки про склад сім`ї, витягів з актових записів здійснених у відношенні ОСОБА_3 .

02.03.2021 ОСОБА_6 на адресу ПАТ «СК «УСГ» скеровані додаткові пояснення, з наданням банківських реквізитів ОСОБА_1 , копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (а.с.25-26).

Згідно із карткою реквізитів для проведення операцій ОСОБА_1 має рахунок в АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.27).

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.28), батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.29).

Заявою про долучення документів від 16.03.2021 представником ОСОБА_1 на адресу ПАТ «СК «УСГ» було надано відповідь Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС (а.с.30-31).

У відповідності до листа Шевченківського районного у місті Полтаві відділу ДРАЦС від 11.03.2021 (а.с.32), в архіві наявний актовий запис про розірвання шлюбу на ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складений 29.03.2006, актового запису про зміну імені ОСОБА_3 не виявлено.

Заявами від 09.04.2021, 07.05.2021 ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «СК «УСГ» з проханням здійснити виплату страхового відшкодування за реквізитами ОСОБА_1 (а.с.33,34).

Листом від 01.06.2021 ПАТ «СК «УСГ» повідомило на адресу ОСОБА_6 про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування через не надання належним чином оформлених документів (а.с.35-36).

29.06.2021 на адресу ПАТ «СК «УСГ» було подано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування.

Листом від 08.07.2021 ПАТ «СК «УСГ» повідомило про неможливість виплати страхового відшкодування.

Вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 15.11.2021 ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.10.2018, в результаті якої загинув ОСОБА_3 (а.с.115-119).

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини та з`ясувавши позиції сторін, суд наголошує, що згідно зі ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За правилами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст.22 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено:

27.1. Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

27.2. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

27.3. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

27.4. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить 3723 грн.

Як встановлено судом ліміт відповідальності страховика становить 200000 грн.

За приписами ч. 1 ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілої особи, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого. - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

У відповідності до ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

У відповідності до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як встановлено судом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.10.2018 за участі забезпеченого транспортного засобу за полісом №АМ1317738 у ПАТ «СК «УСГ», помер ОСОБА_3 .

Відомості про кримінальне провадження за вказаним фактом були внесені до ЄРДР від 06.10.2018 №0001193, що убачається із змісту вироку.

У визначений ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дружина померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СК «УСГ» із заявою від 10.10.2018 про виплату страхового відшкодування та в подальшому остання та її представник прохали здійснити на користь ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування, а саме моральної шкоди в розмірі 44676 грн, витрат на виготовлення та встановлення пам`ятника в сумі 31300 грн та страхового відшкодування утриманцю у розмірі 134028 грн.

Відомостей про те, що інші особи, які мають право на отримання відшкодування, звертались до страховика суду надано не було.

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, отримувала пенсію за віком, а починаючи з 25.02.2019 одержує пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за померлого чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної чи юридичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Згідно з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини. Тому, вина водія у вчиненні кримінального правопорушення не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування.

Отже цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку.

При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні.

Таким чином, повідомляючи про неможливість здійснення виплати за відсутності судового рішення, постанови про закриття кримінального провадження, відповідач діяв всупереч ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які не містять вимог щодо подання разом із заявою про виплату страхового відшкодування відповідних процесуальних рішень.

При цьому як зазначалося вище моральна шкода заподіяна смертю особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка її завдала незалежно від її вини.

На день настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3723 грн.

Таким чином, граничний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що передбачений п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 44676,00 грн. (3723 грн х 12).

Виходячи із змісту п. 27.4 ст.27 цього Закону, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивачем надано відповідні докази на підтвердження понесення нею витрат на виготовлення та встановлення гранітного пам`ятника в розмірі 31300 грн, який не перевищує граничного розміру.

Відповідно до п. 27.2 ст.27 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Позивач є дружиною померлого, досягла пенсійного віку, після смерті чоловіка отримує пенсію в разі втрати годувальника, що визнано державним органом, тому має право на отримання відповідного відшкодування, граничний розмір якого становить 134028 грн (3723 грн х 36).

При цьому суд враховує, що відомостей про інших осіб, які б мали право на таке відшкодування та звернулись до страховика суду надано не було, а позивачем були надані всі необхідні документи для виплати, в тому числі реквізити банківського рахунку безпосередньо ОСОБА_1 .

Закон «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить чіткого переліку документів, які мають бути надані для здійснення виплати у разі вимоги про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника, а лише вимагає надання таких документів, що підтверджують перебування особи на утриманні потерпілого, які на думку суду були надані ОСОБА_1 .

За таких обставин на користь ОСОБА_1 в межах встановленого ліміту підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 200000 грн.

Окрім того, враховуючи, що протягом 90 днів, з моменту надіслання останнього документу, що стосувався здійснення страхової виплати (16.03.2021), позивач не отримала належного страхового відшкодування, на її користь підлягає стягненню пеня.

Так, відповідно до п.36.5 ст.36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином позивач мала право на отримання від відповідача страхового відшкодування, виплату якого останній мав здійснити отримавши заяви з вимогами про виплату такого відшкодування, водночас безпідставно відмовив в цьому, що є підставою для стягнення з нього на користь позивача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, в межах заявлених позовних вимог.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню три відсотки річних у розмірі 3682,19 грн та інфляційні втрати у розмірі 7296,77 грн, в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України, та 20432,88 грн пені.

При цьому суд погоджується із наданим позивачем розрахунками, які не спростовано відповідачем.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню 2314,12 грн судового збору.

Вирішуючи питання про стягнення інших судових витрат, суд вказує, що позивач прохала стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн.

На підтвердження їх понесення суду було надано квитанцію про сплату 7500 грн та детальний опис наданих послуг (а.с.82,83). Водночас, суду не було надано договору про надання правничої допомоги, який би визначав розмір гонорару адвоката, який обумовлений сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 200000 грн, пеню у розмірі 20432,88 грн, три відсотки річних у розмірі 3682,19 грн, інфляційні втрати у розмірі 7296,77 грн, а разом 231411,84 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь держави 2314,12 грн судового збору.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач:Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», , адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32а.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих