КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 357/4142/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2808/2023Головуючий у суді першої інстанції - Бебешко М.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку до повноліття дитини;

призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що являється рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її син ОСОБА_4 перебував в шлюбі з ОСОБА_2 , який в подальшому був розірваний. Від спільного проживання у них є неповнолітня дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 її син ОСОБА_4 помер. Дитина залишилась проживати разом з позивачем, так як фактично з самого її народження вона опікувалась онукою. Вона та її чоловік мають власну квартиру та можуть створити для ОСОБА_5 всі необхідні умови для проживання та дати їй любов та турботу. Мати дитини - ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та не займається вихованням та утриманням своєї дочки (а.с. 1-4).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.10.2022 В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів відмовлено. Попереджено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про необхідність змінити ставлення до своїх обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши, що у разі ухилення від виконання батьківських обов`язків вона може бути позбавлена батьківських прав. Зобов`язано Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , своїх батьківських обов`язків (а.с. 102-111).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить, скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що при розгляді даної справи суд першої інстанції не врахував того, що представник служби у справах дітей Білоцерківської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та просила суд задовольнити позов і пояснила суду, що враховуючи інтереси дитини, яка особисто подала до служби у справах дітей заяву про доцільність позбавлення її матері батьківських прав, вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав відповідачки. Також, не враховано судом при розгляді даної справи думку неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила суду, що хоче щоб її маму позбавили батьківських прав, оскільки остання вживає спиртні напої, в той час, як дитина знаходиться на утриманні бабусі, т.я. мати не приймає участі у її житті, не допомагає матеріально (а.с. 115-117).

17.02.2023 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, винесеним з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції було повністю з`ясовано всі обставини справи, що мають значення для її вирішення, тому воно має бути залишено без змін, а апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню (а.с. 144-146).

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.01.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються: батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_2 (а.с. 7).

Батько дитини, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Позивач по справі - ОСОБА_1 являється бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8, 11).

Згідно довідки про доходи № 9771 8374 1164 5714 виданої Білоцерківським об`єднаним управлінням УПФ в Київській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію (а.с.12).

Відповідно договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

Згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 29.07.2022 за № 498, виконавчий комітет міської ради дійшов висновку, що ОСОБА_2 в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дочки, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 51).

Рішення мотивовано тим, що в діях ОСОБА_2 вбачаються факти ухилення від виконання нею батьківських обов`язків з виховання дочки та рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради підготувати та подати до суду відповідний висновок.

Згідно довідки № 8 від 12.07.2022 виданої Департаментом освіти і науки Державного навчального закладу «Білоцерківське професійно-технічне училище ім.П.Р.Поповича» ОСОБА_2 працює в Державному навчальному закладі «Білоцерківське професійно-технічне училище ім. П.Р.Поповича» з 02.07.2018 на посаді маляра штукатура, за період з липня 2021 року по червень 2022 року заробітна плата складає: 90 703,64 грн. (а.с. 46-47).

Відповідно характеристики виданої 12.07.2022 Державним навчальним закладом «Білоцерківське професійно-технічне училище ім. П.Р.Поповича» № 147, ОСОБА_2 обіймаючи посаду маляра-штукатура, службові обов`язки виконує сумлінно. За час роботи виявила себе як дисциплінований працівник, кваліфікований фахівець, за характером миролюбна, уникає конфліктних ситуацій. У спілкуванні з колегами доброзичлива і привітна, в скрутних ситуаціях завжди націлена на знаходження компромісних рішень. (а.с. 48).

Відповідно до повідомлення КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 29.07.2022 № 664 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , медичну допомогу у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не отримує. (а.с. 62).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 63).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення вищенаведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним у постанові Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 753/9433/17 (провадження № 61-3462св20).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, до суду було надано висновок рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 29.07.2022 за № 498, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду своєї дитини.

Однак, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги даний висновок оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження такого ухилення матері від виховання доньки. При цьому, про наявність таких доказів не було зазначено і у самому висновку, зі змісту якого вбачається, що комісією проводилась бесіда з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , та бабусею - ОСОБА_1 , безпосередньо у день проведення засідання комітету, тобто, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області не перевіряв доводи заяви про доцільність позбавлення батьківських прав, і, як наслідок, формально розглянув подану заяву.

Окрім зазначеного, із показань свідків, які були допитані в судому засіданні під час розгляду справив суді першої інстанції вбачається, що між ОСОБА_1 (колишня свекруха) та ОСОБА_2 (колишня невістка) наявний тривалий конфлікт, що, в подальшому може негативно впливати на відносини між матір`ю та донькою.

У зв`язку із зазначеним, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено винної поведінки ОСОБА_2 та її свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, адже такі заходи допускаються лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях. При цьому, позивачем не доведено, які дії чи бездіяльність відповідача свідчать про ухилення нею від виконання свого обов`язку по вихованню дитини, які фактичні обставини впливають на виконання матір`ю своїх обов`язків відносно дитини, з одночасним урахуванням поведінки обох батьків та їх ставлення до дитини, в матеріалах справи відсутні докази для встановлення чи буде застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відповідати якнайкращим інтересам дитини.

На думку апеляційного суду, неактивна участь матері в житті доньки спричинена тривалим конфліктом між сторонами, проживанням відповідача на відстані від дитини та неналежним усвідомленням бабусі у необхідності участі матері у вихованні доньки, незважаючи на конфліктні стосунки між сторонами.

Фізична неможливість спілкування матері з дитиною, через проживання на відстані одна від одної не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, а свідчить про відсутність емоційного зв`язку між членами родини, що може бути результатом відсутності сталого спілкування чи різних світоглядів.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

З огляду на те, що в матеріалах справи містяться довідки про місце реєстрації ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , тому фактично не доведено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з бабусею, а також, враховуючи те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем не доведено ухиляння ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів.

Статтею 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно частини 4 статті 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Аналізуючи вищезазначені норми права, слід дійти висновку, що підстави призначення піклувальника відноситься до компетенції органу опіки та піклування, який складає висновок про доцільність призначення піклувальника та звертається до суду із відповідним поданням. Тобто, безпосередньо особа, яка бажає бути піклувальником має право звернутись безпосередньо до органу опіки та піклування із відповідною заявою, а вже за наслідками розгляду якої, орган опіки та піклування звертається до суду з відповідним поданням.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг, оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 26 травня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова