Справа №442/7404/23
Провадження №2/442/1463/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою в якій просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці, після набрання рішенням законної сили, судові витрати не стягувати з відповідача.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років помер ОСОБА_2 , який приходиться братом позивачу. Після смерті брата відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , фактично успадкований ОСОБА_1 після смерті їх матері ОСОБА_3 за заповітом. За життя брат заповіт не складав, тому ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, оскільки їх батьки померли швидше, а своєї сім`ї ОСОБА_2 не мав. Інших спадкоємців першої чи другої черг немає. 19.09.2023 він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Москалик Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата. Вивчивши документи нотаріус з`ясувала, що позивач не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем і ним пропущено строк для прийняття спадщини, тому він вважається таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину. Нотаріус рекомендувала звернутися до суду з питань призначення додаткового строку для подання заяви про призначення спадщини.

Відповідач у запропонований судом строк та порядку відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не подав.

Заяви та клопотання учасників справи.

26.10.2023 через канцелярію суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків позовної заяви.

21.08.2023 через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Партики О.В., про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини у її відсутності, а також позивача, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

09.11.2023 через канцелярію суду надійшла заява від в.о. міського голови, секретаря міської ради - Ю. Химин, в якій зазначає, що при вирішенні позовної заяви ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини покладаються на думку суду, просять зазначену вище справу розглядати без участі їх представника.

Інших заяв чи клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 20.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишинено без руху та надано строк десять днів для їх усунення.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 26.10.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 09.11.2023 о 10 год. 15 хв..

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України судовий розгляд за допомогою фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами щодо спадкування, встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із зазначенням відповідних доказів.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років помер ОСОБА_2 , який приходиться братом позивача, про що Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний актовий запис за №230 та видано Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , фактично успадкований ним після смерті їх матері ОСОБА_3 за її заповітом.

За життя брат заповіт не складав, тому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, оскільки їх батьки померли швидше, а своєї сім`ї ОСОБА_2 не мав. Інших спадкоємців першої чи другої черг немає.

Так позивач проживав разом з братом до дня його смерті, оскільки він хворів і потребував сторонньої допомоги, і продовжував утримувати будинок після його смерті, то вважав себе таким спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Судом також встановлено, що 19.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Москалик Л.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата. Вивчивши документи нотаріус з`ясувала, що останній не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем і ним пропущено строк для прийняття спадщини, тому позивач вважається таким спадкоємцем, що не прийняв спадщину.

Матеріалами справи стверджується і той факт, що відповідно до витягу з історії хвороби стаціонарного хворого підтверджується тривалий перебіг хвороби у ОСОБА_1 , а саме: у 2023 році він переніс гострий повторний інфаркт міокарду. Наявний постінфарктний кардіосклероз з 2020 року. У 2021 році також переніс гострий інфаркт міокрада, КАГ і стенування.

Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення.

Відповідно до положеньст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-61-16153св20).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

На підставі наведеного, враховуючи тривалі хвороби позивача, що стало причиною пропуску строку на прийняття спадщини, що стверджується позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду, запровадженням жорстких карантинних заходів, пов`язаними із запобіганням поширенню коронавірусу, зокрема введенням 12.03.2020 карантину на всій території України, оголошенням режиму надзвичайної ситуації, у зв`язку з чим було запроваджено обмеження щодо пересування і введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, свідчить про те, що у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені обставини в сукупності зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення ним дій по оформленню своїх спадкових прав, та є поважними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_2 ..

З врахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви. Вказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та й є підставою для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк з поважних причин, а тому суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини терміном у два місяці.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачем судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогами майнового характеру, слід здійснити у порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відповідної позиції позивача з цього приводу, слід залишити за останнім, тобто покласти на нього.

Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Бориславської міської ради Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці, після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; громадянин України; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Бориславська міська рада, Дрогобицького району, Львівської області; місцезнаходження юридичної особи: 82300, Львівська область, Дрогобицький район, м. Борислав, вул. Шевченка, буд. 42; код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26181298.

Дата складення судового рішення: 09 листопада 2023 року.

Суддя Роман КОВАЛЬ