ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кішкіна І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року у цивільній справі №225/1971/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заінтересовані особи: АТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 , про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Разом з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року, в якому вона зазначає, що копія оскаржуваної ухвали отримана нею 18 жовтня 2023 року, а також посилається на встановлення карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 та впровадження воєнного стану на території України.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Згідно із частиною 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

В даній справі ухвалу суду першої інстанції постановлено та складено 19 липня 2021 року, отже скаржник мав подати апеляційну скаргу в строк до 03 серпня 2023 року, апеляційна скарга направлена на адресу апеляційного суду 02 листопада 2023 року.

Частиною 2 статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень»(далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частини 3 статті 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Аналіз Єдиного Державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua) свідчить про те, що ухвалу рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року було надіслано судом до ЄДРСР 20 липня 2021 року і оприлюднене в цьому реєстрі 21 липня 2021 року.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

З апеляційною скаргою на ухвалу суду ОСОБА_1 , звернулася лише 02 листопада 2023 року, тобто після спливу більш ніж 2 роки з дня ухвалення судового рішення.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення вона отримала лише 18 жовтня 2023 року, що не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в силу статті 358 ЦПК України та з огляду на те, що вона була залучена судом. Крім того, посилання заявника на встановлення карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 та впровадження воєнного стану на території України також не може бути прийнято судом, оскільки заявником не конкретизовано чим саме вказані притичини завадили подачі апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження, а тому апеляційний суд не встановив об`єктивних обставин, що перешкоджали скаржнику у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану та встановлення карантину своєчасно звернутись до апеляційного суду в межах строку, встановленого законом.

Адже сам факт запровадження воєнного стану в Україні та встановлення карантину без обґрунтування неможливості звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений процесуальним законом строк, у зв`язку із запровадженням такого стану, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення такого строку.

Отже, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заявником належним чином не обґрунтовані, а тому підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав неотримання копії оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Частиною 3 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року має бути залишена без руху для усунення недоліків.

Керуючись частиною 2 статті 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 19 липня 2021 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі не подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для його поновлення на апеляційне оскарження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Суддя Дніпровського апеляційного суду І.В. Кішкіна