Справа №760/5020/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Содоль А.М. про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

21 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Содоль А.М. звернувся до суду про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 06 травня 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

На виконання рішення суд видав виконавчий лист, який стягував пред`явив до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л.

У серпні 2023 року представник стягувача дізнався, що виконавче провадження НОМЕР_1 було закрито, а постанова з оригіналом виконавчого листа направлена на адресу сятгувача, однак останній листа не отримував.

Таким чином, вважає, що оригінал виконавчого листа у справі №760/5020/18 втрачений при пересилці. З урахуванням викладених обставин, заявник змушений звернутися до суду з вказаною заявою.

За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року у справі №760/5020/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 211843,69 грн. та судовий збір в сумі 2118,43 грн.

15 листопада 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Содоль А.М. отримав 2 виконавчих листи у справі №760/5020/18, виданих 12 листопада 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики в розмірі 211843,69 грн. та судового збору в сумі 2118,43 грн.

Листом від 25 серпня 2023 року за вих. №2117/60695937 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. повідомила, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебувало виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №760/5020/18, виданого 12 листопада 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 211843,69 грн. Зазначене виконавче провадження завершено 22 червня 2021 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ разом із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу направлено ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендованим листом №649. Поштове відправлення (конверт) до приватного виконавця не поверталося.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа - є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження №61-34св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчий лист вчасно був пред`явлений стягувачем до виконання на підставі чого приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Каращук К.Л. відкрила виконавче провадження ВП НОМЕР_1. При цьому, 22 червня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Доказів того, що стягувач отримав виконавчий лист та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу матеріали справи не містять.

Факт відсутності виконавчого документа у стягувача та у приватного виконавця служби свідчить про те, що його було втрачено.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки є об`єктивні та достатні докази того, що оригінал виконавчого листа втрачено, а судове рішення, яке набрало законної сили не виконано та на час розгляду заяви - не виконується.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Содоль А.М. про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі №760/5020/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики щодо суми боргу за договором позики в розмірі 211843,69 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір