КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/6377/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Борисової О. В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права спільної часткової власності, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка Сергія Павловича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від01 лютого 2023 року в складі судді Арапіної Н. Є.,

встановив:

18.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права спільної часткової власності.

Просив в порядку поділу майна, набутого під час шлюбу, яке знаходиться у спільній частковій власності:

визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 893 400 грн;

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 03 лютого 2022 року на 10.00 год.

Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, судом закінчено стадію підготовчого засідання та призначено стадію з`ясування обставин справи по суті.

22.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог.

Зазначив, що позовна вимога про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки спірної квартири була визначена на підставі звіту про незалежну оцінку квартири, зробленого спеціалістами ТОВ "Альянс-Укрексперт" 21.09.2021. Термін дії такої оцінки встановлений оцінювачем у строк до 21 березня 2022 року.

З огляду на те, що позивач не міг знати, що справа не буде розглянута в межах строку, визначеного ЦПК України, та строку дії вищевказаної оцінки, але справа не розглянута з вини відповідача та у зв`язку з початком війни Російської Федерації проти України, з вказаних причин позивач не міг знати про те, що справа не буде розглянута у певний розумний конкретний термін та виникне необхідність у збільшенні позовних вимог, тому і не робив відповідних заяв під час підготовчого засідання, але така необхідність виникла і ОСОБА_1 бажає скористатись наданим йому правом, передбаченим пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України.

Відповідно до Звіту про оцінку майна №1813/22, ринкова вартість спірної квартири без ПДВ станом на 16.08.2022 становить 2 266 700 грн. Розмір грошової компенсації, яку позивач просить стягнути з відповідача, збільшився на 239 950 грн.

Посилаючись на вказану обставину, позивач просив суд поновити йому строк на подання заяви про збільшення позовних вимог, оскільки цей строк було пропущено з поважних причин.

В порядку поділу майна, набутого під час шлюбу, яке знаходиться у спільній частковій власності, просив суд :

визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію власності 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 в сумі 1 133 350 грн;

припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року у прийнятті заяви представника позивача ОСОБА_1 - Захарченка С. П. про збільшення розміру позовних вимог відмовлено. Заяву про збільшення позовних вимог повернуто.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суд у першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - Захарченка С. П. про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог відмовлено. Заяву про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду.

13.02.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарченко С. П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким визнати причини пропуску строку для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог поважними та поновити цей строк. Зобов`язати Дніпровський районний суд м. Києва прийняти до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 19.08.2022, подану до суду 22.08.2022, розглянути її та вирішити питання про збільшення позовних вимог. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 536,80 грн за подання апеляційної скарги.

Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ст. 260, 263 ЦПК України, оскільки: судом неправильно і неповно встановлено та з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання про поновлення строку, не перевірено належним чином наведені ним підстави в обґрунтування клопотання про поновлення строку; суд невірно дослідив та оцінив факти, що підтверджують можливість і необхідність поновлення процесуального строку; ухвала є несправедливою, а суд був упередженим, не виконав завдань і не дотримався основних засад цивільного судочинства, передбачених статтею 2 ЦПК України, а саме - не захистив право позивача скористатися можливістю збільшити розмір позовних вимог, яке передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Горбаченко М.О. просить відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції від 01 лютого 2023 року є законною та обґрунтованою. 03 лютого 2022 року протокольною ухвалою підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Всі питання були вирішені під час підготовчого провадження і тому не було перешкод і заперечень з боку позивача та його представника для закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду. Позивачем не наведено жодної поважної причини для поновлення строку, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні поданої ним заяви.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуальних строків залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що позивач подав заяву про збільшення позовних вимог 22 серпня 2022 року, після закриття підготовчого провадження у справі 03 лютого 2022 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 09 березня 2022 року справу було відкладено у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, а 09 червня 2022 року - за клопотанням представника відповідача про неможливість прибути в судове засідання через відсутність транспортного сполучення. Відповідач частково визнала позовні вимоги, не погодилась лише з вартістю спірної квартири, яка була визначена звітом про незалежну оцінку майна від 21 вересня 2021 року. В судовому засіданні 04 серпня 2022 року представник позивача не заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про оголошення перерви для з`ясування питання щодо врегулювання спору в позасудовому порядку. Після оголошення перерви в судовому засіданні 16 серпня 2022 року позивач звернувся до ТОВ "КК Парето" щодо складання звіту про оцінку спірного майна.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки поважні обставини в заяві наведені не були.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадках продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 лютого 2022 року суд першої інстанції закінчив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 09 березня 2022 року.

09 березня 2022 року судове засідання не проводилось у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

09 червня 2022 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача - адвоката Горбаченко О. М., у зв`язку з неможливістю її прибути в судове засідання через військову агресію Російської Федерації проти України, небезпеку для життя. Остання зазначила, що вона проживає на значній відстані, в місті Бородянка Київської області, повітряні тривоги та відмінені електричні потяги створюють перешкоди з`явитися до суду.

04 серпня 2022 року представник відповідача - адвокат Горбаченко О. М. звернулась з заявою про оголошення по справі перерви для узгодження справи позасудовим розглядом, проти чого представник позивача не заперечував.

По справі оголошено перерву до 22 серпня 2022 року.

22 серпня 2022 року, у зв`язку з тим,що справу мирним шляхом вирішено не було, позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог в частині збільшення розміру стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частки спірного майна з 893 400 грн до 1 133 350 грн.

Таким чином, судом першої інстанції були порушені строки розгляду справи по суті, а позивач, визначаючи вартість спірного майна станом на час подання позову, був вправі розраховувати на розгляду справи судом у строки, визначені законом.

Порушення строків розгляду справи по суті відбулись не з вини позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Rada Cavanilles v. Spain», § 49, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1998 року).

Апеляційний суд приходить до переконання, що надмірний формалізм при вирішенні питання поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог, з огляду на обставини даної справи, може призвести до виникнення нового спору, що суперечить принципу пропорційності між застосованими засобами та поставленою метою, пов`язаною із завданням цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що порушення строків розгляду даної справи призвело до зміни вартості спірного майна. При цьому порушення розумного строку розгляду справи відбулось не з вини позивача.

Отже, при поверненні заяви про збільшення позовних вимог суд першої інстанції не врахував обставини справи, що мали істотне значення для її вирішення, припустився надмірного формалізму, а тому оскаржуване судове рішення не може вважатися законним, обґрунтованим та таким, що відповідає завданням цивільного судочинства, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Вирішення питання щодо поновлення процесуального строку та прийняття заяви до розгляду належить до компетенції того суду, у якому слід вчинити відповідну процесуальну дію.

З огляду на те, що справа по суті не вирішена, правові підстави для відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги на цій стадії розгляду справи відсутні.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пунктів третього та четвертого частини першої ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Захарченка Сергія Павловича задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог в справі за його позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права спільної часткової власності направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

О. В. Борисова