Справа № 561/348/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Расевич Г.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду смт. Зарічне цивільну справу за позовною заявою керівника Вараської окружної прокуратури Г. Нижника в інтересах держави в особі Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, -

в с та н о в и в:

Керівник Вараської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою в сумі 79793 грн. 47 коп.

В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є власником будівлі магазину, що по АДРЕСА_1 .

Рішенням Зарічненської селищної ради від 30.01.2020 року № 1420/36-2020 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про укладення договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , передано ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :03:011:0143, площею 0,057 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 вказаного рішення встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 5 цього рішення доручено Зарічненському селищному голові укласти договір оренди землі.

Зарічненською селищною радою підготовлено та скеровано примірник договору оренди зазначеної земельної ділянки ОСОБА_1 . Однак, підписаний ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки до селищної ради не повертався. Договір на даний час не укладено, орендна плата не сплачується.

ОСОБА_1 , набувши 24.04.2015 року право власності на нерухоме майно будівлю магазину, упродовж тривалого часу не оформила правовідносини щодо користування земельною ділянкою, на якій він розташований.

Таким чином відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки комунальної власності площею 0,0570 га, кадастровий номер :03:011:0143, на якій розміщений належний їй на праві власності об`єкт нерухомості, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти у вигляді орендної плати, які мала сплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки становить 265931 грн. 82 коп. Розмір недоотриманих доходів за її використання ОСОБА_1 без відповідної правової підстави за період з 10.03.2020 року по 10.03.2023 року становить 79793 грн. 47 коп.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до пункту третього частини першої ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, передбачені ст. 16 ЦК України.

Так, звертаючись до суду з позовом, позивач виходив із положень Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», ст. 1212 ЦК України.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частинами 1, 2 ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із підпунктами 14.1.136,14.1.147, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Частина 2 ст. 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оцінку земель», п. 1 розділу III «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 р. дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який (витяг про нормативи) грошову оцінку даної земельної ділянки) і є виключною, підставою для розрахунку розміру збитків, відповідно до процентної ставки.

Судом встановлено, що відповідач 24.04.2015 року набула у приватну власність будівлю магазину по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.02.2023 р.

Рішенням Зарічненської селищної ради від 30.01.2020 року № 1420/36-2020 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про укладення договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), розташованої по АДРЕСА_1 , передано ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :03:011:0143, площею 0,057 га, розташовану по АДРЕСА_1 , в оренду строком на 49 років для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Цим же рішенням встановлено ставку орендної плати в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зобов`язано ОСОБА_1 укласти договір оренди землі та здійснити державну реєстрацію права оренди.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.04.2015 р. вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:011:0143, площею 0,0570 га відноситься до земель житлової та громадської забудови для обслуговування будівлі магазину, перебуває у комунальній власності.

Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки 265931 грн. 82 коп.

Із листа Зарічненської селищної ради Рівненської області № 104 від 07.02.2020 року вбачається, що відповідачу було направлено два примірники договору оренди землі для їх підписання, повідомлено про необхідність реєстрації права оренди та сплати орендних платежів.

Із наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідач користується зазначеною земельною ділянкою, на якій розміщений належний їй на праві власності об`єкт нерухомості, договору оренди землі не уклала, речове право не зареєструвала, орендну плату не сплачувала та без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберегла у себе кошти у вигляді орендної плати, які мала сплатити за користування земельною ділянкою, тому зобов`язана повернути ці кошти власнику на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

При цьому суд погоджується із наведеним у позовній заяві розрахунком недоотриманих Зарічненською селищною радою Вараського району Рівненської області доходів за використання відповідачем земельної ділянки площею 0,0570 га, за кадастровим номером :03:011:0143, за період з 10.03.2020 року по 10.03.2023 року в сумі 79793 грн. 47 коп.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 09 лютого 2021 року справі №922/3617/19, суд зазначив, що зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондиційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19)

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Із повідомлення Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області № 473 від 17.02.2023 р. вбачається, що орган місцевого самоврядування до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів не звертався, просив прокурора здійснити його захист шляхом подання відповідного позову.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду № 354/604/15-ц від 27.07.2022 року висловлено правову позицію, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

Згідно до ч. 1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач, набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, яка належить позивачу Зарічненській селищній раді Вараського району Рівненської області та перебуває у комунальній власності зазначеної територіальної громади, користується цією земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених і зареєстрованих речових прав на землю, без сплати орендної плати за землю. Розмір недоотриманих доходів за період з 10.03.2020 до 10.03.2023 року становить 79793 грн. 47 коп.

Суд дійшов висновку, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави, за рахунок власника земельної ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею та зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки, тому позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15, 16, ч. 1 ст. 1212 ЦК України, ст. 93, 122-125, 152 ЗК України, ст. 20 Закону України «Про оцінку землі», ст. 2, 3-13, 19, 56, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву керівника Вараської окружної прокуратури Г. Нижника в інтересах держави в особі Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь територіальної громади Зарічненської селищної ради Вараського району Рівненської області безпідставно збережені кошти за період з 10.03.2020 до 10.03.2023 року в сумі 79793 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Зарічненська селищна рада Вараського району Рівненської області, 34000, смт. Зарічне, вул. Центральна,11 Вараського району Рівненської області, .

Відповідач ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 01 червня 2023 року.

Суддя: Р. М. Снітчук