ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9741/23 Справа № 194/646/23 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року у цивільній справі за заявою представника заявника адвоката Ромашкіної Оксани Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тернівська міська рада Дніпропетровської області, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява адвоката Ромашкіної О.О. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тернівська міська рада Дніпропетровської області, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин (а.с. 2-7).

В обґрунтування заяви посилалась на те, що ОСОБА_1 є рідним племінником по материнській лінії померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Проте, відсутній документ про народження його тітки ОСОБА_3 , який би слугував підтвердженням родинного зв`язку між померлою тіткою та його померлою матір`ю.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, просила суд встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Павлоград Дніпропетровської області, є рідною тіткою ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року представника заявника адвоката Ромашкіної О.О. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тернівська міська рада Дніпропетровської області, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, залишено без розгляду, роз`яснивши заявнику, що згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України він має право подати позов на загальних підставах (а.с. 95-97).

Не погодившись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Ромашкіна О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву, посилаючись на те, що ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також на порушенням норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права (а.с. 101-102).

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що дана справа не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки жодного спору про право немає.

Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 21 вересня 1955 року Павлоградським селищним ЗАГС Дніпропетровської області, батьками « ОСОБА_4 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 24 березня 2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 06 листопада 1973 року уклади шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 06 грудня 1973 року Тернівським селищним ЗАГС м. Павлограда Дніпропетровської області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначені ОСОБА_8 та « ОСОБА_10 » (російською мовою).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 26 червня 1985 року бюро ЗАГС м. Тернівка Дніпропетровської області, « ОСОБА_10 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 26 червня 1985 року уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_12 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04 грудня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про одруження, видане 15 жовтня 1954 року, Павлоградським сільським ЗАГС Павлоградського району, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 .

З повторного свідоцтва про укладення шлюбу, виданого міським відділом ЗАГС м. Єнакієво Донецької області, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали шлюб 20 березня 1970 року, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_18 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 09 лютого 2023 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду надано суду копію спадкової справи №54/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з якої вбачається, що в Інформаційній довідці зі спадкового реєстру зазначені заповіти №1036344 посвідчений 22 жовтня 1997 року, № 8151535 посвідчений 07 лютого 2002 року, №41582384 посвідчений 05 лютого 2002 року, №44549361 посвідчений 20 серпня 1996 року, № 45130680 посвідчений 01 листопада 2007 року.

Судом також враховано, що померла ОСОБА_3 за життя укладала заповіти, а в заяві про встановлення факту родинних відносин, заявник не зазначає, що йому ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала своє майно.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте, не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15 квітня 2020 року у справі №302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27 серпня 2020 року у справі №201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14 квітня 2021 року у справі №205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28 квітня 2021 року у справі №520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість залишення без розгляду заяви адвоката Ромашкіної О.О. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тернівська міська рада Дніпропетровської області, Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту родинних відносин, на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, оскільки вбачається спір про право, а тому, в даному випадку, заява не підлягає розгляду в окремому провадженні.

Доводи скарги про те, що у судовому засіданні 13.10.2023 року судом були оголошені номера заповітів, але жодного посилання на те, що померлою ОСОБА_3 був складений заповіт на ОСОБА_19 в судовому засіданні не було зазначено колегія відхиляє, як безпідставні, оскільки вони спростовуються записом судового засіданні від 13.10.2023 року наявного в матеріалах справи, під час прослуховування якого було встановлено, що судом в тому числі було оголошено заповіт від 07.02.2022 року згідно якого померла заповідала все своє майно ОСОБА_19 .

Доводи скарги про те, що під час складання заяви та під час розгляду справи заявнику не було відомо про заповіт складений на ім`я ОСОБА_19 у зв`язку з чим не було подано до суду свідоцтво про смерть ОСОБА_19 колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані доводи не спростовують обгрунтовані висновки суду щодо наявності спору про право та щодо неможливості розгляду даного питання в порядку окремого провадження, та не підтверджує відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_19 .

Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.

Колегія суддів звертає увагу та роз`яснює, що залишення без розгляду заяви про встановлення юридичного факту не позбавляє ОСОБА_1 можливості звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року про залишення заяви без розгляду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

І.А. Єлізаренко