Справа № 199/1146/22
(2/199/151/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.08.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що позивач є власником 30/100 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, на якій розташована зазначена частина домоволодіння. Попередній власник вказаного нерухомого майна ОСОБА_4 без укладення договору найму дозволила проживати у вказаному домоволодінні без реєстрації місця проживання відповідачу, який не є членом її сім`ї. Після набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно відповідач не бажав виселятися з нього, а 20 грудня 2020 року позивачу стало відомо, що відповідач здійснює продаж належного позивачу майна, яке зберігалось у вищевказаному домоволодінні: металопластикові вікна, металеві двері, вітрину. Наведена поведінка відповідача зумовила звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого було розпочато кримінальне провадження. 10 серпня 2021 року позивач приїхав до свого домоволодіння, де побачив, що відповідач виселився з нього, а також виявив факт пошкодження та знищення майна у дворі будинку та всередині будинку (демонтовано будівельні матеріали, якими було облаштовано будинок), а саме розібрано сарай у дворі, демонтована альпійська гірка, викопані квіти, демонтована бетонна доріжка, металева лавка, розібрана капітальна будка для собаки, демонтовано утеплення стін та даху будинку, викрадені всі речі та меблі з другого поверну (мансарди) будинку, розібрана система опалення на першому поверсі будинку, демонтовані обшивка стін та стелі у будинку тощо. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди вартість ремонтно-відновлювальних робіт будинку на суму 73677,6 гривень, а також покласти на відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2022 року провадження у цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №199/5877/20.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2022 року провадження у даній цивільній справі поновлено.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2022 року, від 04 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з викладених у позові підстав та обставин, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Позивач в останнє судове засідання не з`явився, в ході розгляду справи позовні вимоги підтримував, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа в останнє судове засідання не з`явилась, в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі договору дарування 30/100 часток житлового будинку та договору дарування земельної ділянки, посвідчених приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєвою О.С. 31 липня 2020 року за реєстровими №705, №706, є власником 30/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,0189 га із кадастровим номером :01:217:0014, на якій розташовані означені 30/100 часток домоволодіння. Викладене підтверджується копією означених договорів, копією довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також судом встановлено, що попередній власник вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_4 , коли ще була власником, дозволила проживати у належній їй вищевказаній частині домоволодіння відповідачу, однак договору найму з ним не укладала, реєстрацію місця проживання відповідача у зазначеному домоволодінні не дозволяла і не здійснювала, будь-які договірні зобов`язання між нею та відповідачем щодо набуття останнім у власність будь-якої частини домоволодіння, його оздоблення відсутні. Після відчуження частки домоволодіння та земельної ділянки позивачу ОСОБА_4 повідомила про це відповідача, який на той час проживав у зазначеній частині домоволодіння один. Викладені обставини підтверджується поясненнями допитаної як свідка ОСОБА_4 , копіями актів.

Крім того, судом в ході розгляджу справи встановлено, що позивач після набуття права власності на вищевказане нерухоме майно запропонував відповідачу виселитись із нього, на що останній не погодився, і між сторонами з цього приводу виник спір, намагаючись вирішити який позивач звертався до відповідача письмово з приводу виселення, а також до поліції. В свою чергу, відповідач протягом 2020-2021 років почав здійснювати демонтаж та пошкодження внутрішнього та зовнішнього оздоблення домоволодіння, виносити з нього належне позивачу майно, придбане останнім разом із домоволодінням у ОСОБА_4 . Викладені обставини підтверджуються копією заяви про вчинення кримінального провадження, копією оголошення про продаж металопластикових вікон, металевих дверей, вітрини, копією вимоги власника про добровільне виселення з копією поштових документів, копіями висновків та листів поліції, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Останній із вказаних свідків є сусідом проживає поруч із придбаним позивачем домоволодінням та безпосередньо став очевидцем поведінки відповідача щодо руйнування та демонтажу оздоблення та споруд придбаного позивачем домоволодіння.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №1105/08-21, від 04 лютого 2022 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт в 30/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , належного позивачу, з урахуванням обладнання становить 73677,6 гривень. Вартість проведення зазначеної експертизи склала 8128,89 гривень. Копія висновку експерта з додатками наявна у справі, а також копія квитанції про сплату вартості експертизи.

Як встановлено судом з пояснень свідків та тверджень позивача, відповідач ще в серпні 2021 року виселився із належного позивачу домоволодіння.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України.

Так, за змістом ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Зміст норм ст.ст.11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування майнової шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану майнову шкоду. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини заподіювача майнової шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди, натомість зобов`язаний подати докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Водночас саме на відповідача законом покладається обов`язок зі спростування презумпції вини заподіювача шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 листопада 2019 року по справі №910/20261/16, а також у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18, від 02 лютого 2022 року по справі №447/938/14-ц, від 23 лютого 2022 року по справі №473/468/17, від 03 травня 2022 року по справі №450/4163/18.

Стосовно спірних правовідносин, то судом в ході розгляду справи на підставі наявних у ній доказів достеменно підтверджено заявлені позивачем в обґрунтування свого позову такі фактичні обставини, як вчинення відповідачем протягом 2020-2021 років дій з пошкодження, псування, руйнування тощо належного позивачу майна домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (внутрішнє, зовнішнє оздоблення тощо), внаслідок чого, в свою чергу, відповідачем було завдано позивачу майнової шкоди в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням обладнання означеного домоволодіння на суму 73677,6 гривень. Такі обставини, встановлені і підтвердженні матеріалами цивільної справи, дають суду достатні підстав вважати доведеним наявність всіх обов`язкових елементів складу цивільного деліктного правопорушення із заподіяння майнової шкоди, а тому, враховуючи, що відповідачем не подано жодних доказів на спростування своєї вини та розміру заявленої до стягнення майнової шкоди, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог, а отже і про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись нормою ст.ст.133, 139, 141 ЦПК України, враховуючи види судових витрат по справі та результат розгляду справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992,4 гривень, а також вартість проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 8128,89 гривень, а всього 9121,29 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ; останнє відоме місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_4 ), про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 73677,6 гривень.

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 992,4 гривень, вартість проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 8128,89 гривень, а всього 9121,29 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко