З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 листопада 2023 року
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Траченко І.В. звернувся до суду з указаним позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , в якому просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/6 частині з кожного усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги мотивовано тим, що з березня 2014 року ОСОБА_1 , почав спільно проживати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час фактично перебувала у шлюбі із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та мала з ним спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із вказаного періоду позивач з ОСОБА_3 вели спільний побут, мали єдиний бюджет, виховували її дитину ОСОБА_2 з почуттям любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача із ОСОБА_3 народилась спільна дитина - син ОСОБА_7 . Оскільки на момент народження дитини його мати ОСОБА_3 перебувала ще у шлюбі з ОСОБА_4 при реєстрації народження дитини батьком сина позивача записано ОСОБА_4
27.03.2015 року заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/395/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки " ОСОБА_3 " змінено на " ОСОБА_3 ".
15.01.2016 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис Хацьківською сільською радою Черкаського району Черкаської області прізвище відповідачки після державної реєстрації шлюбу " ОСОБА_3 " змінено на " ОСОБА_3 ".
ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача в шлюбі з відповідачем народилась донька ОСОБА_8 .
Донька ОСОБА_3 від попереднього шлюбу ОСОБА_2 виховувалась позивачем на рівні з іншими дітьми в любові, повазі, турботі.
Відповідачка інформацією щодо місця перебування батька доньки ОСОБА_2 не володіла, заходів щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини не вживала. ОСОБА_2 зростала сприймаючи позивача рідним батьком.
21.03.2021 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/2310/20 встановлено батьківство позивача щодо спільного із відповідачем сина ОСОБА_7 .
Протягом зазначеного періоду позивач з відповідачкою та трьома дітьми проживали спільно. Позивач турбувався та забезпечував належні умови для утримання та виховання дітей, біологічний батько ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , не з`являвся, інформації про нього не було, інтересу до дитини він не проявляв, участі у її вихованні та утриманні не приймав.
Відповідачці, як матері трьох дітей, було призначено допомогу на дітей, які виплачуються в багатодітних сім`ях.
З часом через різні погляди на спосіб життя, виконання сімейних обов`язків та участь у вихованні дітей, спільне проживання однією сім`єю між позивачем та відповідачкою припинилося.
З середини 2020 року відповідачка почала проживати окремо від позивача та дітей в іншому населеному пункті. Всі троє дітей залишились проживати з позивачем. Через погіршення відносин та комунікації між сторонами, відсутність у позивача належних прав на виховання та представництво доньки відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_2 , позивач наполіг на її проживанні з матір`ю.
За наявності у спільних з відповідачкою дітей бажання перебування з мамою та із сестрою ОСОБА_2 , час від часу тривалістю до двох тижнів діти проживали зі своєю матір`ю у маленькій непристосованій до перебування дітей кімнаті гуртожитку в м. Черкаси в асоціальному середовищі.
Позивач забирав до себе спільних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у занедбаному стані з брудним, місцями закуйовдженим волоссям, нестриженими нігтями та брудом під ними, педикульозом. Діти ділилися розповідями про залишення їх мамою на деякий час без догляду, присутність під час їх перебування сторонніх осіб чоловічої статі та вживання ними алкогольних напоїв.
Донька відповідачки від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , коли позивач забирав дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просилася її також забрати та жити із ними.
Попри окреме проживання з відповідачкою, позивач брав участь у влаштуванні ОСОБА_2 до загальноосвітньої школи № 26 в м. Черкаси задля здобуття нею освіти. Маючи періодичний контакт із її вчителькою задля з`ясування успіхів дитини в навчанні, позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 без поважної причини пропускала по кілька днів навчання в школі, мала низький рівень успішності, недоглянутий зовнішній вигляд, була скута між однолітками.
Після чергового перебування спільних дітей у матері, позивач маючи претензії до відповідачки щодо їх санітарно-гігієнічного стану, враховуючи висловлювані ОСОБА_2 бажання жити з позивачем, братом і сестрою, за згодою та бажанням відповідачки, троє дітей почали проживати з позивачем у с. Хацьки, Черкаського району, Черкаської області.
Знаючи про потребу дітей у материнській турботі та увазі позивач перешкод у спілкуванні дітей з матір`ю не чинив. Однак, остання зв`язку із дітьми не підтримувала, ініціативи тимчасово брати дітей до себе чи перебувати з ними за місцем їх проживання не виявляла.
Відповідачка самоусунулася від участі у вихованні та утриманні трьох своїх дітей. Вона володіла актуальною інформацією про засоби зв`язку, місце проживання, навчання дітей, однак свідомо участі у їх житті не приймала. Відповідачка не проявляла інтересу до спілкування із дітьми, не вітала їх з днями народженнями та іншими святами. Призначену допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, вона продовжувала отримувати та використовувати на власні потреби без урахування потреб та інтересів своїх малолітніх дітей.
Враховуючи проживання з позивачем доньки відповідачки від попереднього шлюбу, збереження юридичного зв`язку із дитиною як вітчима, він не розривав шлюб із відповідачкою. З часом представництво інтересів ОСОБА_2 за відсутності відповідачки для позивача ускладнювалось.
З метою отримання належної освіти та розвитку здібностей задля можливості здобуття засобів для утримання дітей протягом робочого тижня, позивач влаштував ОСОБА_2 та ОСОБА_7 до КЗ «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради» на умовах здійснення ним фінансування їх перебування в школі (800 грн. на місяць за одну дитину, всього 1600 грн/міс). Щоп`ятниці позивач забирав громадським транспортом сина ОСОБА_7 та доньку відповідачки від попереднього шлюбу ОСОБА_2 з дошкільного закладу в м. Сміла на вихідні дні додому, в понеділок зранку дизелем відвозив до школи.
Введення протиепідемічних заходів для подолання наслідків коронавірусної хвороби, змінили та ускладнили організацію навчального процесу дітей. У позивача не було можливості забезпечити двох дітей із різних навчальних класів окремими технічними пристроями для дистанційного навчання. Лише часова різниця в розкладах двох школярів дала змогу дітям брати участь у навчальному процесі за допомогою одного мобільного пристрою.
Під час оголошеного карантину, відповідачка питанням організації та забезпечення умов для навчання дітей у дистанційному форматі не цікавилась, натуральної чи фінансової допомоги на їх утримання не надавала, зв`язку із ними не підтримувала. Призначену та отриману нею допомогу на утримання дітей, які виховуються в багатодітній сім`ї, на дітей не спрямовувалась. Про біологічного батька ОСОБА_2 інформації не було, допомоги від нього не надходило.
Позивач продовжував самотужки здобувати засоби для існування, виховувати, організовувати побут та дозвілля дітей. Допомогу у догляді за дітьми під час його роботи, домашнім господарством (присадибною ділянкою з городиною та свійськими тваринами) надавала його родичка та сусідка.
При підготовці до нового навчального року через відсутність у позивача належних юридичних підстав представництва доньки відповідачки від попереднього шлюбу ОСОБА_2 , на вимогу адміністрації навчального закладу щодо звернення законного представника для продовження навчання ОСОБА_2 в їх заклад, позивачу довелося вживати заходів задля розшуку та переконання відповідачки у необхідності її особистого візиту до школи в м. Сміла, підтвердження там її згоди на можливість позивача забирати ОСОБА_2 .
Одночасно адміністрацією навчального закладу було повідомлено відповідачку про можливість пільгових умов оплати за навчання дітей за умови надання документів на підтвердження статусу багатодітної сім`ї. Зібрати вказаний перелік документів позивач не мав змоги без безпосередньої участі у цьому відповідачки. Проте, відповідачка до школи такі документи не надала. Позивач продовжував самотужки здійснювати у повному розмірі оплату за навчання дітей, проїзд, забезпечення навчальними матеріалами та засобами, смачним перекусом в школі, кишеньковими коштами.
Одночасно позивачем вживалися заходи щодо правового оформлення проживання доньки відповідачки від попереднього шлюбу із ним, шляхом повідомлення служб у справах дітей виконавчих комітетів Степанківської сільської ради та Руськополянської сільської ради про залишення дитини без батьківського піклування та його згоду на оформлення проживання ОСОБА_2 в його сім`ї.
Листом Служби у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 12.09.2022 № 106 позивачу повідомлено, що питання визначення місця проживання дітей належить до компетенції служби у справах дітей за місцем їх фактичного перебування.
Служба у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради заяви і повідомлення позивача щодо юридичного влаштування ОСОБА_2 у його сім`ї залишила без письмової відповіді, заходи визначені законодавством у такому випадку нею не вжито.
07.10.2022 року судовим наказом Черкаського районного суду Черкаської області за заявою позивача з відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до листів Управління соціального захисту населення Черкаського районної адміністрації Черкаської області від 26.08.2022 № 2201/01-07; 24.10.2022 № 3391/01-07, 21/11/2022 № 3820/20-07 підтверджено перебування відповідачки на обліку та отримання нею допомоги на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях та вказано про неможливість здійснення відрахувань аліментних платежів з даної соціальної виплати.
Уповноважені посадові особи, маючи інформацію про нецільове використання відповідачкою соціальної допомоги на дітей не вжили заходів щодо перевірки актуальності підстав здійснення такої виплати, перевірки цільового використання грошових коштів.
За наслідками звернень до служб у справах дітей, восени 2022 року відповідачка кілька разів з`являлася до дітей за місцем їх постійного проживання. Однак, її візити були короткотривалими, беземоційними до інтересів, розповідей та почуттів дітей, вона трималася осторонь від здійснення участі у їх санітарно-гігієнічному догляді чи приготуванні їжі. Надані нею під час візитів продукти харчування та іграшки не відповідали потребам, смакам та віку дітей.
Потреби дітей в емоційному та комунікативному зв`язку із матір`ю, відповідачкою не задовольнялись. Намагання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_2 через власні мобільні пристрої, придбаними позивачем самотужки, бути на зв`язку із мамою залишалися без достатнього зворотного зв`язку з її боку. Відсутність відповідей на дзвінки, голосові та текстові повідомлення, недотримання наданих обіцянок викликали у дітей сильні емоційні переживання та образи на відповідачку. Ближче до зими 2022 року спілкування із дітьми звелося відповідачкою нанівець.
Попри тривале повідомлення позивачем служб у справах дітей про наміри розірвати в судовому порядку шлюб з відповідачкою та втрати, відповідно юридичної підстави проживання із ним чужої дитини, уповноваженими на те особами дій щодо забезпечення найкращих інтересів дитини проживати у звичному та комфортному для неї середовищі не вживалися. Попри складну економічну ситуацію, викликану тривалими протиепідемічними обмеженнями, оголошення воєнного стану, бездіяльність відповідальних служб позивач продовжував утримувати та виховувати доньку відповідачки від попереднього шлюбу ОСОБА_2 .
У грудні 2022 року у позивача склалися близькі відносини із ОСОБА_20 . Задля облаштування спільного життя однією сім`єю, позивач разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та донькою відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_2 переїхали до м. Кропивницький Кіровоградської області.
Про зміну місця проживання дітей позивач повідомив відповідачку та представника служби у справах дітей Руськополянської сільської ради.
Позивач із трьома дітьми наразі спільно проживають із ОСОБА_20 , її двома повнолітніми синами від попереднього шлюбу та матір`ю в їхньому приватному домоволодінні.
Діти отримують належну увагу, підтримку та жіночу турботу, яку не мали з часу припинення спільного проживання позивача з їх матір`ю. Вони виховуються в лагідному оточенні близьких для них людей у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що забезпечує їхній розвиток та добробут. Наявність у близькому оточенні осіб жіночої статі, допомагає забезпечити повноцінний фізіологічний догляд та психологічну підтримку дівчатам, проживання у комфортних умовах, дружньому сімейному колі із взаємною підтримкою та любов`ю позитивно вплинуло на психологічний стан дітей.
ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 влаштовано до комунального закладу «Класична гімназія Кіровоградської міської ради», де вони адаптуватися до нового середовища та створили нові соціальні зв`язки.
Попри чітко регламентовану законодавством процедуру та строки влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування в родину яка її виховувала, тривала бездіяльність уповноважених посадових осіб, бюрократична тяганина, переадресація одних служб до інших, формальне зберігання шлюбу позивача з відповідачкою задля можливості представництва інтересів її доньки від попереднього шлюбу, як її вітчима, остаточно втратило сенс.
07.02.2023 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано.
03.05.2023 року позивач письмово звернувся до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради задля вирішення питання тимчасового влаштування ОСОБА_2 із ним та позбавлення батьківських прав її біологічних батьків.
Поліні ОСОБА_3 виповниться 10 років, що дає їй право висловлювати думку відносно місця свого проживання. За порадою представників служби у справах дітей, напередодні звернення до суду з даним позовом дитині було повідомлено, що позивач не є її рідним батьком. Дана інформація була для дитини травмуючою. Отримавши нарешті відповідь на причину відмінності її прізвища від прізвища брата, сестри та людини, яку вона завжди вважала рідним батьком, дитина почала переживати, що її заберуть із сім`ї де їй добре, люблять, дбають про неї, що вона втратить все, що має. Пояснення причини необхідності доведення до неї такої інформації, щирі переконання у тому, що це не вплине на любов позивача до неї та його турботу про неї, запевняння про вчинення всіх дій саме задля залишення її у звичному родинному колі, заспокоїли дитину.
Через самоусунення держави в особі її уповноважених інституцій від оперативного та ефективного вирішення питання влаштування дитини, враховуючи її найкращі інтереси на виховання у звичній для неї атмосфері та колі осіб, позивачем прийнято рішення про необхідність самостійного звернення до суду в інтересах дитини, яку він виховував тривалий час, із позовом про позбавлення її біологічних батьків батьківських прав.
Наразі в Черкаському районному суді Черкаської області перебуває справа №707/2094/23 за позовом позивача до відповідачки щодо визначення місця проживання спільних дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із батьком.
Питання позбавлення батьківських прав ставиться позивачем лише в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на викладене, позбавлення відповідачів батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини, надасть їй юридичну можливість подальшого виховання в сім`ї у стійкому та звичному для неї середовищі. Отримання позитивного судового рішення сприятиме позивачу у оформленні над ОСОБА_2 опіки, отримати юридичну підставу для її проживання із ним, її братом та сестрою по лінії матері, належного представництва позивачем її інтересів в медичних та освітніх закладах, а також забезпечить надання їй гарантій визначених державою для дітей, що залишишся в такій ситуації.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, доцільним є стягнення з відповідачів аліментів на дитину до досягненню нею повноліття.
У дане судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності та позивача, вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення у справі та просила суд стягувати з відповідачів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на банківський рахунок, відкритий на її ім`я у державному банку.
У дане судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради - Рудик Л.М. не з`явилась у зв`язку із перебуванням на лікарняному, до суду надійшло клопотання про слухання справи за відсутності представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Руськополянської сільської ради. У попередніх судових засіданнях вважала за доцільне позовні вимоги задовольнити.
У дане судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кропивницької міської ради Горін І.М. не з`явився, у попередньому судовому засіданні підтримав позовні вимоги.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились повторно, про розгляд справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення кореспонденції за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщенння оголошення про виклик на офіційному сайті суду, причини неявки суду не повідомили, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.09.2013 року серії НОМЕР_1 .
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07.04.2015 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, прізвище ОСОБА_3 змінено на " ОСОБА_3 ". Судове рішення набрало законної сили 07.04.2015 року.

15.01.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, прізвище ОСОБА_3 змінено на " ОСОБА_3 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.01.2016 року серії НОМЕР_2 .

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29.03.2021 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 визнано батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 . З актового запису про народження ОСОБА_7 виключено відомості про батька - ОСОБА_4 .

У зв`язку із цим, повторно видано свідоцтво про народження від 28.07.2021 року, серії НОМЕР_3 , де зазначено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 .

ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.05.2018 року серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки від 13.06.2022 року № 759/14-20, виданої виконавчим комітетом Степанківської сільської ради, ОСОБА_1 , дійсно проживав без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 разом з дітьми: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11., дочкою дружини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12.

Рішенням № 26 Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 08.09.2022 року попереджено ОСОБА_3 про неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11., ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_12.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 08.09.2022 року, остання не заперечує щодо проживання її дітей з чоловіком ОСОБА_1 тимчасово до облаштування нею відповідних побутових умов. Зобов`язалась брати участь у вихованні, навчанні, утриманні дітей.

Судовим наказом від 07.10.2022 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_11., починаючи з 16.08.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Станом на 14.02.2023 року, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_3 перед позивачем становить 26689,72 грн., що підтверджується довідкою від 14.02.2023 року № 5507/3, виданою Черкаським відділом ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Відповідно до довідки, виданої Управлінням соціального захисту населення ЧРДА 26.08.2022 року № 2201/01-07, ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як отримувач державних соціальних допомог, а саме допомога на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях на дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 , розмір призначеної допомоги складає 2100,00 грн. щомісяця.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07.02.2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 10.03.2023 року.

Рішенням виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 13.10.2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вищезазначеного висновку від 13.10.2023 року, малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає з вітчимом ОСОБА_1 , що підтверджується довідками Хацьківського старостинського округу Степанківської сільської ради від 13.06.2022 № 749/14-20, квартального комітету № 5 Подільського району м. Кропивницького від 24.05.2023 № 98. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 31 серпня 2022 року працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Степанківської сільської ради, комунального закладу «Центр надання соціальних послуг», проведено обстеження умов проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які проживають з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , який створює умови для повноцінно розвитку та виховання дітей, забезпечує їх самостійно, без участі матері. Актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3 від 31.08.2022 року засвідчено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проте для дітей відсутні облаштовані місця для навчання, сну, в будинку брудно та небезпечно для проживання дітей, територія навколо будинку без належного догляду, мати дітей ОСОБА_3 зареєстрована, але не проживає. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 24.05.2023 року працівниками управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, проведено обстеження умов проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які проживають з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зазначено, що діти в бесіді повідомили, що не бачили свою матір близько двох років, дітьми вона не цікавиться, не телефонує, з днем народження не вітала.

Згідно з довідкою, виданою закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Ластівка» с. Хутори Червонослобідської сільської ради від 29.09.2020 № 65/01, ОСОБА_2 відвідувала заклад з 18.01.2017 по 30.08.2019, приводив та забирав дитину ОСОБА_1 , який брав активну участь у житті групи, своєчасно вносив кошти за харчування дитини. Відповідно до характеристики , виданої Черкаською загальноосвітньою школою № 26 ім. І.Ф.Момота Черкаської міської ради, ОСОБА_2 на навчалася у закладі з 01.09.2019 до 03.09.2021, мати ОСОБА_3 не в повній мірі займалася навчанням доньки, її навчанням цікавився вітчим ОСОБА_1 , приїздив до школи, підтримував зв`язок з класним керівником. Мати ОСОБА_3 самоусунулася від участі у вихованні, навчанні та утриманні дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується характеристикою, виданою Черкаською спеціалізованою школою I-III ступенів № 18 імені В`ячеслава Чорновола Черкаської міської ради від 21.09.2022 № 299, довідкою та характеристикою комунального закладу «Смілянська спеціалізована мистецька школа-інтернат Черкаської обласної ради» від 08.08.2022 № 01-24/201, довідкою та характеристикою комунального закладу «Класична гімназія Кропивницької міської ради» від 17.05.2023 № 48/02-35.

Відсутність батьківського піклування малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засвідчують у своїх поясненнях сусіди ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , а також повідомлення ОСОБА_1 від 29.08.2022, від 03.05.2023.

Враховуючи те, що громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не піклуються про духовний і фізичний розвиток дочки ОСОБА_2 , не забезпечують умов для її навчання, проживання, харчування, медичного догляду, не цікавляться її життям, можна зробити висновок, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Наказом № 69-вл від 07.11.2023 року начальника управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради тимчасово влаштовано дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ю ОСОБА_1 , який мешкає у АДРЕСА_3 . Відповідальність за життя, здоров`я, утримання ОСОБА_2 покладено на ОСОБА_1 до прийняття рішення щодо визначення постійної форми влаштування дитини.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 15 вказаного Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України, - у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дітей.

Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично ухилились та самоусунулись від виховання дитини та виконання батьківських обов`язків.

За змістом статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідачів, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та ухиленні від виконання таких обов`язків.

Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачами від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідачі не приймають участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дитини, не забезпечують базові потреби дитини, не піклуються про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки та духовного розвитку.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дитини у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків по її вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками.

Крім цього, у розглядуваному випадку втручання у гарантоване відповідач статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на повагу до його сімейного життя здійснено згідно із законом, таке втручання не суперечить законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8 Конвенції.

Відповідно до вимог частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

З огляду на вказані положення матеріального права, суд вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/6 частині з кожного усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі закону, то з відповідачів слід стягнути 1073,60 грн. судового збору, по 536,80 грн. з кожного на користь держави.

За позовну вимогу про позбавлення батьківських прав позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору, які слід стягнути з відповідачів на його користь, по 536,80 грн. з кожного.

На підставі статей 7, 19, 164, 165, 166, 167, 182, 183, 191 СК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рахунок, який буде відкрито у державному банку на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом, тобто з 15 серпня 2023 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , остання відома адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рахунок, який буде відкрито у державному банку на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом, тобто з 15 серпня 2023 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. судового збору, по 536,80 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. судового збору, по 536,80 грн. з кожного.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: В. В. Морозов