Справа № 728/636/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

27.03.2023 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивачка) до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі Відповідач) про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька Позивачки ОСОБА_3 у виді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що успадкувавши вищевказану нерухомість, Позивачка не має можливості належним чином зареєструвати свої спадкові права на неї, оскільки у спадкодавця відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Згідно з ухвалою суду від 27.03.2023 вказана позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, відповідно до ухвали суду від 31.03.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання на 20.04.2023.

20.04.2023 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача була залучена ОСОБА_2 , у зв`язку з чим підготовче засідання, у відповідності до положень п.2 ч.2 ст.198 ЦПК України, було відкладене до 03.05.2023.

У підготовчому засіданні 03.05.2023 Позивачкою було подано заяву про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову, у якій вона просила визнати за нею право власності не на весь житлового будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , а на 2/3 його частини: на 1/3 частину вказаної нерухомості у порядку спадкування після смерті батька та на 1/3 частину, яка належить їй, як «члену колгоспного двору», оскільки зареєструвати своє право власності вона не має можливості по причині відсутності правовстановлюючих документів.

Відповідно до ухвали суду від 03.05.2023 вказана заява була прийнята судом, у зв`язку з чим та з метою забезпечення процесуальних прав Відповідача та Третьої особи щодо подання відзиву та пояснень, підготовче засідання відкладено до 15.05.2023.

15.05.2023 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 01.06.2023.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому представник Позивачки заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; представник Відповідача відзиву на позов не подав; Третя особа письмових пояснень щодо позову не направила, у заяві про розгляд справи без її участі вказала, що проти задоволення позову не заперечує.

На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , мало статус «колгоспного двору» і станом на 15.04.1991 членами вказаного «колгоспного двору» були ОСОБА_3 голова двору, Позивачка та Третя особа (а.с.23, 60).

Згідно з довідкою від 13.10.2022 №540, виданою КП «Прилуцьке МБТІ», право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 не зареєстроване (а.с.10).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 №15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно з положеннями діючого на той час Закону УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968, кожна сільська рада вела погосподарські книги. У заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була, за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням у дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації передбачено не було, самовільно збудованими вони також не являються, оскільки будувалися і реєструвались згідно з діючим на той час законодавства.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність «колгоспного двору», домоволодіння в АДРЕСА_1 на праві власності належало ОСОБА_3 , Позивачці та Третій особі у рівних частинах, тобто по 1/3 частині кожному, проте у них, як у власників, відсутні правовстановлюючі документи, оскільки на момент зведення будинку його реєстрація у сільській місцевості не вимагалася.

ОСОБА_3 , який є батьком Позивачки та чоловіком Третьої особи, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3, 12, 13).

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 21.04.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була відкрита 05.10.2022 за заявою Позивачки про прийняття спадщини. Третя особа від прийняття спадщини відмовилась (а.с.54).

Разом з тим, з повідомлення приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Дорошенко Н.В. від 06.03.2023 №66/01-16 вбачається, що нотаріус не може видати Позивачці свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у виді житлового будинку у зв`язку з відсутністю у спадкодавця відповідних правовстановлюючих документів (а.с.6).

Відповідно до положень ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість.

Згідно з положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З досліджених у судовому засіданні обставин вбачається, що Позивачка має право на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 : на 1/3 частину - як спадкоємиця після смерті свого батька ОСОБА_3 та на 1/3 частину - як «член колгоспного двору». Однак, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі в АДРЕСА_1 , на даний час унеможливлює оформлення за Позивачкою права власності на належні їй частини спірної нерухомості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Позивачки та визнання за нею права власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Бахмацька міська рада Чернігівської області, 16500, м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул.Соборності,42, ідентифікаційний код юридичної особи 04061702.

Третя особа ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода