ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/2006/21 Номер провадження 22-ц/814/4043/23Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Вказуючи на несплату ОСОБА_1 у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2021 року орендної плати за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі по АДРЕСА_1 , що є власністю територіальної громади, позивач прохав суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 211695,12 грн за використання земельної ділянки комунальної власності м. Харкова з кадастровим номером :12:004:0044, що розташована по АДРЕСА_1 у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2021 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року позов Харківської міської ради задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 48032,10 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір у сумі 720,50 грн.

При ухваленні рішення суд першої інстанції здійснив розрахунок безпідставно збережених грошових коштів з урахуванням загальної площі забудови нежитлових приміщень відповідача, які розміщені на земельній ділянці позивача.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

14 лютого 2023 року до суду першої інстанції через систему «Електронний суд» (документ сформовано в системі 13 лютого 2023 року) надійшла від представника ОСОБА_1 адвоката Рижкова І.П. заява про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача у поданій заяві зазначив, що ним у відзиві на позовну заяву було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести на правничу допомогу під час розгляду справи за позовом Харківської міської ради, що дорівнює 12500,00 грн.

Крім того, заявником в судових засіданнях, які відбулися 27 грудня 2022 року та 08 лютого 2023 року було висловлено заяви у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України, а саме про подання до суду доказів щодо понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог Харківської міської ради (23 %), заявник прохав суд ухвалити у справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 9625,00 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Рижкова І.П. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

Стягнуто із Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 9 625,00 грн.

Суд першої інстанції, врахувавши складність даної справи та обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у місцевому суді, ціну позову і значення справи для сторін, а також те, що позов задоволено частково, а саме задоволено вимоги, що становлять 23 % від заявлених, дійшов до висновку, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 9 625,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги, які зазначені в апеляційній скарзі

З додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року не погодилася Харківська міська рада та оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі позивач прохав суд скасувати додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року та ухвалити нове, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення є ухваленим на підставі неповно з`ясованих та недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесених адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На переконання Харківської міської ради, представник відповідача, здійснюючи представницькі функції, фактично вчиняв аналіз законодавства, яке було вказано позивачем у поданих останнім процесуальних документах за для підтвердження законності заявлених вимог.

Також наголошено про завищення представником відповідача часу виконання ним процесуальних дій, до прикладу, написання відзиву зайняло в адвоката 14 годин.

Згідно з вищевказаним, сума витрат на професійну правничу допомогу є значно завищеною, перелік послуг наданих адвокатом відповідачу не відповідає дійсності. Крім того, виготовлені процесуальні документи адвокатом Рижковим І.П. не вимагали значного обсягу технічних робіт та часу.

Отже, Харківська міська рада вважає, що стягнення з неї судових витрат у розмірі 9625,00 грн на правничу допомогу свідчить про їх неспівмірність з критеріями, наведеними в статті 137 ЦПК України, оскільки справа є нескладною, а тому вважає, що сума витрат є необґрунтованою, неспівмірною зі складністю справи та повинна бути зменшеною.

Узагальнені доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач прохав суд: додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Харківської міської ради без задоволення; стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача наголошує, що вартість наданих ним ОСОБА_1 послуг з професійної правничої допомоги визначений у фіксованому розмірі, а не на умовах погодинної оплати.

Водночас, визначений між адвокатом та його клієнтом розмір гонорару дорівнює приблизно 6 % від ціни позову, що свідчить про його співмірність.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Харківська міська рада звернулася до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 211695,12 грн, що є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, представник відповідача звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій прохав стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9625,00 грн, що також є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що «учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Підсумовуючи, для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у цій справі у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву прохав суд стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, вказавши у тексті поданого ним процесуального документа, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 12500,00 грн (т.1, а.с. 82-93).

Так, аналізуючи матеріали справи вбачається, що представник відповідача надав до місцевого суду у передбаченому законодавством порядку докази понесених ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу, а саме: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи на суму 12 500,00 грн (т. 1, а.с.91); договір про надання правничої (правової) допомоги № 13/2021 від 16 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Рижковим І.П. (адвокат) (т.1, а.с. 120-122); тарифи на послуги (т.1, а.с. 123); завдання № 1 від 26 квітня 2021 року до договору № 13/2021 від 16 квітня 2021 року (т.1, а.с. 124); додаткова угода № 1 від 26 квітня 2021 року до договору № 13/2021 від 16 квітня 2021 року, у якій, зокрема, сторонами узгоджено фіксований розмір гонорару за виконання завдання №1 (підготування та подання відзиву на позовну заяву та здійснення всього комплексу дій з представництва інтересів клієнта), який складає 12500,00 грн (т.1, а.с. 125); ордер про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Рижковим І.П. (т.1, а.с. 129); дублікат квитанції до платіжної інструкції 0.0..1, код квитанції 9296-2358-9031-1933 від 10 лютого 2023 року згідно якої ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 12 500,00 грн (т.2, а.с. 73-74); акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 09 лютого 2023 року до договору № 13/2021 від 16 квітня 2021 року, у якому наведено перелік наданих послуг та час, витрачений адвокатом на їх виконання (т.2, а.с .75); детальний опис робіт від 12 лютого 2023 року, відомості в якому є ідентичними тим, що вказані в акті приймання-передачі наданих послуг (т. 2, а.с. 76).

Також на підтвердження виконання вимог статті 83 ЦПК України представник відповідача до поданої ним заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат долучив опис вкладення листа, накладну та чек з поштової установи про направлення копії даної заяви та долучених до неї документів на адресу позивача.

Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини другої статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Однак, позивач не скористався у повній мірі наданими йому процесуальними правами та не направив до місцевого суду будь-яких заперечень щодо наданої представником відповідача заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (23 %), відсутність заперечень зі сторони позивача щодо розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, тривалість розгляду справи (понад півтора роки), ціну позову (211695,12 грн), складність справи, узгодження між клієнтом та адвокатом фіксованого розміру гонорару (загальний розмір становить 12500,00 грн), то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, понесених у цій справі у суді першої інстанції, у сумі 9625,00 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги Харківської міської ради, а додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська