Провадження № 2/127/3702/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Поляруш І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 із позовом звернулася ОСОБА_3 яка просила визнати договір купівлі продажу 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 укладеним між нею та ОСОБА_4 - дійсним. Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 . Мотивувала заявлені вимоги там, що на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало право власності на частки квартири за адресою АДРЕСА_1 у частках 2/3 та 1/3 відповідно. Між сторонами було досягнуто домовленостей про купівлю позивачем належної відповідачу частки права власності квартири. Так позивач сплатила відповідачці 130 000 грн в рахунок 1/3 частки квартири, що було підтверджено розпискою. Відповідач у свою чергу передала ключі від квартири. ОСОБА_4 в обумовлений сторонами термін ухилялася від укладення договору купівлі продажу та виїхала за кордон, і ухиляється по цей час, це і стало причиною для звернення з позовом до суму.

Ухвалою суду від 20.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у загальному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 07.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача позов визнала, вказала що її клієнтка дійсно домовилася із позивачкою про продаж належної їй частки квартири, кошти від позивачки отримала. Проте вона наразі за кордоном, приїздити на територію України не планує.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що він є чоловіком ОСОБА_3 . Він разом із дружиною був присутнім при домовленостях між сторонами з приводу купівлі продажу належної відповідачці частини квартири. Зокрема сторони погодили, що ОСОБА_4 продасть 1/3 частку квартири своїй сестрі ОСОБА_3 . Кошти позивач їй передача, що підтверджується розпискою, відповідачка в свою чергу передала ключі від квартири. Проте так як ОСОБА_4 була та є громадянкою російської федерації будучи на території України уникала будь яких державних установ у тому числі і нотаріуса. Побоювалася за свій паспорт. При неодноразових зверненнях з вимогою укласти договір купівлі продажу весь час уникала від здійснення нотаріальних дій.

Суд дослідивши надані докази встановив, ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_6 належну йому на праві власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями її майна стали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Спадкове майно складалось із 2/3 частин квартири під АДРЕСА_2 .

У квітні 2016 році рішенням Вінницької міської ради перейменовано вулицю Карла Маркса на вулицю Максима Шимка.

ОСОБА_3 є власником 2/3 частки квартири по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 як продавець склала письмовому розписку про отримання коштів у сумі 130 000 грн від ОСОБА_3 як покупця в рахунок придбання 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 , будь яких претензій щодо розрахунків зазначила, що немає.

ОСОБА_4 є громадянкою російської федерації, не зареєстрована та не проживає на території України.

Згідно відомостей із КЗ "ВМ БТІ" станом на 29.12.2012 реєстрація права власності на квартиру по АДРЕСА_1 проведено за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 2-3 та 1/3 частки квартири відповідно.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторонапродавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно з ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, визнання позову представником відповідача та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачкою, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які вона понесла у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3569,49 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 9-13, 76-83,95, 128-131, 133, 141, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 15, 16, ч.2 ст. 220, 316-317, 334, 638, 655 Цивільного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати договір купівлі продажу 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дійсним.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3569 (три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 49 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 29.11.2023.

Суддя: