Справа № 367/1551/23
Провадження №2/367/3465/2023
18 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали цивільної справи за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про надання позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -
Позивач орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ірпінської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про надання позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьками малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Батьки перебувають у шлюбі.
Малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Матір дитини, ОСОБА_1 , проживає окремо в м. Ірпінь Київської області та участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Згідно з рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25.06.2019 року, справа № 282/277/19, з матері стягнуто аліменти на утримання сина.
Відповідно до листа служби у справах дітей Ружинської селищної ради Житомирської області від 08.11.2022 року № 201, матір ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до листопада 2022 року проживала в смт. Ружин, Житомирської області. Діти перебували на обліку в службі у справах дітей Ружинської селищної ради, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. З 05.10.2021 року по 08.11.2022 року діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на підставі заяви матері, через відсутність належних умов проживання, перебували в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради. 08.11.2022 року діти вибули з будинку дитини на підставі рішення виконкому Ружинської селищної ради Житомирської області № 739 від 28.02.2022 року «Про повернення малолітніх дітей до їх матері ОСОБА_1 » та повернуті на виховання матері. 08.11.2022 року матір разом з дітьми переїхала до м. Ірпінь Київської області на постійне місце проживання.
Малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживали разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (модульне містечко «Дубки» - соціальне житло).
З листопада 2022 року сім`я ОСОБА_7 перебуває в полі зору служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до дітей та її асоціальною поведінкою. Відповідач ОСОБА_1 нехтувала своїми батьківськими обов`язками, вела аморальний спосіб життя, у зв`язку з чим малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , поставлені на облік дітей, як такі, що опинилася у складних життєвих обставинах, через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків.
За час перебування малолітніх дітей на обліку, з матір`ю постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, створення належних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей, зміни способу життя. Однак відповідач ОСОБА_1 до настанов працівників служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради не прислухалась, належних висновків не зробила.
24.02.2023 року в телефонному режимі від адміністрації модульного містечка «Дубки» надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_1 залишила своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на невідомого чоловіка, який не є мешканцем модульного містечка. Реагуючи на повідомлення, спеціалістами служби у справах у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради негайно здійснено виїзд за місцем проживання дітей. Під час виїзду встановлено, що матір залишила дітей на стороннього чоловіка, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Діти були голодні, мали хворобливий та занедбаний вигляд, на тілі та на обличчі виявлені синці. Умови проживання дітей незадовільні, в кімнаті стоїть стійкий неприємний запах, брудно, розкидане сміття та використані підгузки (акт обстеження умов проживання від 24.02.2023 року). Відповідно до письмових заяв від адміністрації та мешканців модульного містечка, матір не виконувала належним чином батьківські обов`язки, часто залишала дітей на сторонніх осіб (заяви від 24.02.2023 року).
Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 24.02.2023 року, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, комісією вирішено негайно відібрати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у матері.
Відповідно до розпорядження міського голови від 24.02.2023 року № 22, малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відібрано у матері ОСОБА_1 та тимчасово влаштовано до КНП «Ірпінська центральна міська лікарня».
24.02.2023 року матір ОСОБА_1 написала письмову заяву, відповідно до якої, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Батько ОСОБА_2 відмовився забирати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконували встановлені законом обов`язки по відношенню до малолітніх дітей, не турбувались про інтереси та потреби дітей, належним чином не доглядали за ними.
Внаслідок бездіяльності та безвідповідальності батьків, небажання ними виконувати свої батьківські обов`язки, створюються умови, що позбавляють дітей належного утримання, виховання та розвитку в сімейному оточенні.
У зв`язку з наведеними обставинами орган опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради звернувся з позовом до суду про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 травня 2023 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі за участю сторін.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, правом на подання відзиву не скористались, а тому відповідно до вимог законодавства, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідачів та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідачі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, серії НОМЕР_1 від 26.12.2019 року, актовий запис № 1 від 06.01.2015 року. Подружжя має чотирьох малолітніх дітей.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.07.2021 року, виданого Ружинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 46, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.03.2020 року, виданого Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актів запис № 13, вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 .
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15.02.2017 року, виданого Виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради Любарського району Житомирської області, актовий запис № 6, вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , її батьком є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 .
Малолітній ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьком якого є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 , проживає разом з бабою ОСОБА_9 , матір`ю батька ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією листа з додатками від 24.02.2023 року № 119 служби у справах дітей Любарської селищної ради.
Матір малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , проживає окремо та участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Згідно з рішенням Любарського районного суду Житомирської області від 25.06.2019 року, справа № 282/277/19, з неї стягнуто аліменти на утримання сина.
Згідно з копіями довідок від 08.11.2022 року, № 381/03-14, № 382/03-14, № 383/03-14, з 05.10.2021 року по 08.11.2022 року діти ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дійсно знаходилися на повному державному утриманні та вихованні в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради, 08.11.2022 року діти вибули з будинку дитини на підставі рішення виконкому Ружинської селищної ради Житомирської області № 739 від 28.02.2022 року «Про повернення малолітніх дітей до їх матері ОСОБА_1 ». Діти перебували в КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради на підставі заяв матері, що підтверджується копіями заяв ОСОБА_1 про прийняття до будинку дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у зв`язку зі складним становищем.
Відповідно до листа служби у справах дітей Ружинської селищної ради Житомирської області Козлюк О.О. з дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 переїхала на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
Малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проживали разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (модульне містечко « ІНФОРМАЦІЯ_11 » - соціальне житло).
Відповідно копії акту обстеження умов проживання від 24.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_4 , модульне містечко «Дубки», під час виїзду встановлено, що матір залишила дітей на стороннього чоловіка, діти були голодні, мали хворобливий та занедбаний вигляд, умови проживання дітей незадовільні, в кімнаті стоїть стійкий неприємний запах, брудно, розкидане сміття та використані підгузки. Комісія прийшла до висновку, що матір`ю не створено умов проживання та виховання дітей.
Відповідно до копій письмових заяв від 24.02.2023 року коменданта та мешканців модульного містечка « ІНФОРМАЦІЯ_11 », де проживала ОСОБА_10 з трьома малолітніми дітьми, матір не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки.
Відповідно до копій актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 24.02.2023 року, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, комісією вирішено негайно відібрати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у матері.
Розпорядженням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 24.02.2023 року № 22, малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відібрано у матері ОСОБА_1 .
Відповідно до копії заяви від 24.02.2023 року матір ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
У відповідності до копій листів № 179 від 01.06.2023 року та № 212 від 28.06.2023 року КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» Департаменту охорони здоров`я КОДА Київської обласної ради Міністерства охорони здоров`я України, малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 22.03.2023 року перебувають на повному державному утриманні в КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква», мати та батько жодного разу не відвідали своїх дітей, не цікавилися їх життям, станом здоров`я, не приймали участі у виховання та утриманні.
Представником позивача надано копію рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей» від 04.04.2023 року № 34/10, яким вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також копію висновку, в якому зазначено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Також представником позивача додано копію акту обстеження умов проживання від 24.07.2023 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , де тимчасово проживала відповідачка на той час, в якому комісією встановлено, що матір`ю не створено належних умов для проживання дітей, санітарно-гігієнічні умови незадовільні.
Відповідно до копії листа № 435 від 27.09.2023 року КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» Департаменту охорони здоров`я КОДА Київської обласної ради Міністерства охорони здоров`я України, малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на повному державному утриманні в КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» з 22.03.2023 року, вибула із закладу 04.09.2023 року на підставі направлення Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації від 17.08.2023 року за № 32 до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг», як дитина, яка перебуває на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування. Малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 22.03.2023 року перебувають на повному державному утриманні в КЗ КОР «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква». Мати та батько жодного разу не відвідали своїх дітей, не цікавилися їх життям, станом здоров`я, не приймали участі у виховання та утриманні.
Також за клопотанням представника позивача судом долучено копію листа служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, в якому зазначено, що спеціалістами служби 17.10.2023 року було здійснено візит з метою обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 , за якою зі слів ОСОБА_1 вона тимчасово проживала останнім часом. Під час візиту двері квартири ніхто не відчинив, чоловік, який не назвався, із-за дверей повідомив, що є власником квартири і не знає хто така ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останніх батьківських прав, покладено на позивача.
Оцінюючи надані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідачі без поважних причин та свідомо не виконують свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дітей, не проявляють інтересу до дітей та їх подальшої долі, що свідчить про їх нехтування покладеними на них правами та обов`язками по вихованню та утриманню власних дітей.
З аналізу наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 12, 19, 150, 155, 164-166 СК України, ст. 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 353, 354, 430 ЦПК України, суд,-
Позов органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про надання позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину на користь опікуна, під опіку якого будуть передані діти.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не більше 10-ти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину на користь опікуна, під опіку якого будуть передані діти.
Допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Передати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , під опіку органу опіки та піклування в особі виконкому Ірпінської міської ради для подальшого влаштування.
Копію рішення направити сторонам для відому.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ).
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_8 ).
Суддя: Ю.В. Горбачова