Справа № 136/316/23
провадження № 2/136/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 травня 2022 року о 8 год. 30 хв. в м. Липовець по вул. Березівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля марки Рено Мастер д.н. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності та велосипедиста ОСОБА_2 , внаслідок чого остання, порушивши вимоги п.п. 10.1 ПДР виїхавши на смугу зустрічного руху, допустила зіткнення із його автомобілем, пошкодивши його. Постановою слідчого СВ ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області від 16.08.2022 кримінальне провадження відносно позивача закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, а відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Згідно постанови Липовецького районного суду від 08.09.2022 по справі №136/1213/22 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/102-22/7561-АВ від 03.06.2022, який знаходиться в матеріалах адміністративної справи №136/1213/22, - вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля склала 15 710,75 грн., а отже на думку позивача дана сума підлягає стягненню з відповідача, як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. На неодноразові прохання позивача та звернення до відповідача щодо відшкодування матеріальних збитків завданих при ДТП відповідач протягом останніх пів року ігнорує та відмовляється. Ураховуючи те, що саме з вини відповідача ОСОБА_2 сталась дана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача було завдано значного матеріального збитку у сумі 15710,75 гривень, які у добровільному порядку відповідач не відшкодовує, наведене стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просив стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_2 15710,75 матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля та 10000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15.03.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також витребувано з архіву Липовецького районного суду Вінницької області матеріали справи про адміністративне правопорушення №136/1213/22.

Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив, який обґрунтовує наступними обставинами.

Позовні вимоги позивача відповідач не визнає в повному обсязі та заперечує щодо заявлених позивачем позовних вимог. Щодо стягнення матеріальної шкоди, відповідач у своєму відзиві зазначає, що ДТП трапилась о 08 год 30 хв. 08.05.2022. Згідно документів, приєднаних до позовної заяви, випливає, що належний позивачу транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 оглядався не 08.05.2022, а наступного дня 09.05.2022. У протоколі допиту свідка ОСОБА_1 від 09.05.2022, розпочатого о 09 год. 09 хв. вказано «09.05.2022 року я приїхав до ВП № 4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області де добровільно надаю дозвіл на проведення огляду мого транспортного засобу...». Аналогічна інформація міститься й в ухвалі Липовецького районного суду Вінницької області від 12.05.2022 про те, що огляд транспортного засобу проводився 09.05.2022. Позивач після 08 год. 30 хв. 08.05.2022, коли сталась ДТП, продовжував користуватись тим автомобілем ще більше доби, до 09 год.09 хв. 09.05.2023, коли приїхав на ньому до ВП №4 та надав його на огляд. У відзиві на позовну заяву, відповідач вказала, що жодних доказів того, що пошкодження, які зазнав автомобіль позивача, які вказані у висновку експерта від 03.06.2022, заподіяні автомобілю саме під час ДТП 08.05.2022 о 08.30 год. - немає. Пошкоджень автомобіль позивача міг зазнати у будь-який час, включно до початку огляду його ТЗ, тобто до 09 год. 09 хв. 09.05.2022. Також у відзиві вказано, що згідно ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 12.05.2022 на автомобіль позивача було накладено арешт, однак він був переданий власнику для володіння та користування. Тобто, транспортний засіб весь час перебував у позивача, який ним продовжив користуватись для перевезення молока від ФОПів. Розмір заподіяної позивачу шкоди, він підтверджує висновком експерта № СЕ-19/102-22/7561-АВ від 03.06.2022. Відповідач зазначила, що згідно даного документу огляд експертом транспортного засобу відбувався 31.05.2022. Розмір матеріального збитку, заподіяний власнику автомобіля, розрахований станом на 31.05.2022. Чи виникли ці пошкодження автомобіля внаслідок ДТП о 08.30 год. 08.05.2022 чи після того як власник транспортного засобу продовжив ним користуватись включно до 31.05.2022 - не відомо, докази не надані. Шкоду відшкодовує та особа, яка її заподіяла. Доказів того, що шкода автомобілю позивача розрахована станом на 31.05.2022, зазначена у висновком експерта № СЕ-19/102-22/7561-АВ від 03.06.2022, заподіяна внаслідок ДТП від 08.05.2022 - немає. Отже, як вважає відповідач, матеріальна шкода заподіяна не з її вини. Також, відповідно до ст. 1192 ЦК України, збитки визначаються відповідно до реальної вартості ремонту. Жодного документу, який би відображав фактично реально витрачені позивачем кошти на відновлювальний ремонт транспортного засобу немає. Не відомо чи взагалі проводився реальний ремонт автомобіля чи ні. Моральна шкода у розмірі 10 000 грн. також жодним доказом не підтверджена. Крім цього, позивач в її обґрунтування наводить обставини, які не відповідають дійсності та суперечать документам, які він сам і надав суду. Мова йде про те, що він не міг користуватись своїм транспортним засобом, а згідно ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 12.05.2022 автомобіль був переданий власнику для володіння та користування. Тому, відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до неї, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок ДТП у повному обсязі.

Позивач до суду подав пояснення щодо відзиву на позов, яку обґрунтував слідуючим.

На думку позивача, у відзиві наведені необґрунтовані заперечення проти позовних вимог. Позивач просив суд для спростування наведеного відповідачем у відзиві, врахувати всі матеріали справи: схему ДТП, пояснення свідків, всі інші докази, які містяться в матеріалах справи, складені 08.05.2022 біля 08 год. 30 хв., а також самі свідчення відповідача у її відзиві, де вона сама визнає, що отримала тілесні пошкодження 08.05.2022 біля 08 год. 30 хв. А тому на підставі вище викладеного, позивач просив суд задовольнити його позов в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке.

Судом встановлено, що 08.05.2022 о 8 год. 30 хв. в м. Липовець по вул. Березівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Рено Мастер д.н. НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності та велосипедиста (відповідача по справі) ОСОБА_2 , внаслідок чого остання, порушивши вимоги п.п. 10.1 ПДР виїхавши на смугу зустрічного руху, допустила зіткнення із автомобілем ОСОБА_3 пошкодивши його.

Постановою слідчого СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції Корнійчука О.О. від 16.08.2022 кримінальне провадження №0000123 від 08.05.2022 закрито в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а ОСОБА_2 рекомендовано притягнути до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів по ст. 124 КпАП (а.с. 6-8).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 12.05.2022 накладено арешт на майно, а саме: велосипед марки «Салют» червоного кольору належний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , який знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, що розташований в м. Липовець вул. Героїв Майдану, буд. 75; автомобіль Renault Master державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , який знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ВП № 4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області, що розташований в м. Липовець вул. Героїв Майдану, буд. 75, - шляхом заборони відчуження та розпорядження даним майном, залишивши за власником право володіти та користуватись арештованим майном. У порядку виконання ухвали суду передано транспортний засіб марки Renault Master державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_1 з покладенням на останнього обов`язку забезпечити збереження вказаного транспортного засобу (а.с. 19-21).

Постановою суду від 08.09.2022 (справа 136/1213/22, провадження №3/136/486/22) накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. (а.с. 9-10). Вказана постанова суду набрала законної сили 20.09.2022.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/7561-АВ від 03.06.2022 було проведено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами якої ринкова вартість технічно-справного автомобіля «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску на момент ДТП станом на 08.05.2022 становила 193 688,28 грн. Розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля станом на момент огляду, а саме 31.05.2022 становив 15710,75 грн. (а.с. 22-26).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/102-22/7141-ІТ від 08.08.2022:

1. В заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля Renault-Master державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху.

2. В ситуації, яка склалася, при заданому комплексі технічних величин, що містяться в постанові про призначення експертизи та в матеріалах кримінального провадження і відповіді на клопотання експерта, в діях водія автомобіля Renault-Master ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

3. В ситуації, яка склалася, при заданому в постанові про призначення експертизи та в матеріалах кримінального провадження і відповіді на клопотання експерта комплексі технічних величин, водій автомобіля Renault Master ОСОБА_1 не мав технічної можливості попередити зіткнення шляхом термінового гальмування з зупинкою автомобіля Renault-Master до смуги руху велосипеда «Салют», тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.

4. В заданій дорожній обстановці, дії водія велосипеда «Салют» ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху.

5. В заданій дорожній обстановці при заданому в постанові про призначення експертизи та в матеріалах кримінального провадження і відповіді на клопотання експерта, в діях водія велосипеда «Салют» ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

6. В заданій дорожній обстановці, при вказаному в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з боку велосипедистки ОСОБА_4 з технічної точки зору забезпечувалась відповідністю її дій вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких у неї були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру та при умові постійного контролю за рухом даного велосипеда.

В даному випадку винуватцем ДТП є велосипедистка ОСОБА_2 , яка й отримала тілесні ушкодження із своєї вини, оскільки не дотрималася ПДР та в її діях вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/102-22/7141-ІТ від 08.08.2022.

У зв`язку із тим, що обов`язковим елементом злочину за ст. 286 КК України є наявність потерпілого, якому завдано щонайменше середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в даному випадку, велосипедистка ОСОБА_4 , яка отримала тілесні ушкодження є винуватицею ДТП, оскільки не дотрималася ПДР та в її діях вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/102-22/7141-IT від 08.08.2022, тому в даному випадку відсутній склад злочину.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом було встановлено, що постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 08.09.2022, яка набрала законної сили, було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода мала місце та сталася вона з вини відповідача ОСОБА_2 .

Як убачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault-Master, державний номер НОМЕР_3 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Порядок та умови відшкодування шкоди встановлено ЦК України, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Зібрані у справі докази підтверджують вину відповідача у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, дії останньої були неправомірними, що доведено дослідженими у ході судового розгляду доказами, що наявні в матеріалах справи, між такими діями та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача, яка була учасником дорожнього руху, отож вона має нести юридичну відповідальність.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як було судом встановлено розмір матеріального збитку завданий власнику автомобіля Renault-Master, державний номер НОМЕР_3 становить 15710,75 грн.

Висновок складений в рамках кримінального провадження відповідачем було оспорено, нею було подано відзив проти позову, однак не надано доказів на спростування обставин наведених позивачем у позові, а натомість у відзиві зазначено припущення відповідача, що пошкодження автомобіля могли виникнути після ДТП, на її думку доказів що з її вини виникли пошкодження автомобіля немає. Як стверджує відповідач, жодного документу, який би відображав фактично реально витрачені позивачем кошти на відновлювальний ремонт транспортного засобу немає. На її думку взагалі не відомо чи проводився реальний ремонт автомобіля чи ні.

У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ст. ст. 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, у суду відсутні правові підстави для сумнівів щодо правильності висновку експерта від 03.06.2022 та визначеного ним розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля. Доводи відповідача, що пошкодження автомобіля могли виникнути вже після ДТП, яке мало місце 08.05.2022, є лише її припущеннями та не підтвержені будь-якими доказами, тому суд не бере їх до уваги при прийнятті рішення. У добровільному порядку відповідач матеріальний збиток не відшкодовує.

Таким чином, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, дослідивши надані сторонами докази в частині відшкодування майнової шкоди заподіяної позивачеві, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги ґрунтуються на нормах діючого законодавства, доведені належними та допустимими доказами, отож позов в цій частині слід задовольнити у повному обсязі.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У даному випадку моральна шкода, завдана позивачеві ОСОБА_1 , полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна в результаті протиправної поведінки відповідачки (п.п.2, 3 ст. 23 ЦК України).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна автомобіля марки Renault-Master, державний номер НОМЕР_3 .

Таким чином, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15710,75 грн. матеріальної шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене та в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а так як позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Загальний розмір позовних вимог 25710,75 грн. Позовні вимоги, що підлягають задоволенню 16 710,75 грн. Сума сплаченого судового збору становить 2147,20 грн.

Розмір судового збору що підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 1395,58 грн. (2147,20 * (16710,75/25710,75).

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 15 710 (п`ятнадцять тисяч сімсот десять) грн. 75 коп. та у відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1395,58 (одна тисяча триста дев`яносто п`ять) гривень 58 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Іванець