РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/12161/23

Номер провадження 2/495/5716/2023

24 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Савицького С.І.

при секретарі Гасанзаде М.Р.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 36 цивільну справу у м. Білгород-Дністровському за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного сумісного проживання та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного сумісного проживання та визнання права власності у порядку спадкування за законом, згідно якої позивачі просять:

-встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2012 року по 17.02.2017 року.

-визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

-визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності, в порядку спадкування за законом на: частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового саманного будинку, зазначеного на плані під літерою «A», житловою площе 67,6 кв.м., загальною площею 105,2 кв.м., надвірних будівель під літерами: «Б», «В» - літніх кухонь; «Д» - сараю; «З» - гаража; «Є» - літньої кухні; «І» - сараю; «К» - убиральні; «Л», «М» - сараїв; «Н» - убиральні; № 1-5 - споруд, розташованих на земельній ділянці площею 765 кв.м.

Позивач в позивній заяві вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового саманного будинку, зазначеного на плані під літерою «A», житловою площе 67,6 кв.м., загальною площею 105,2 кв.м., надвірних будівель під літерами: «Б», «В» - літніх кухонь; «Д» - сараю; «З» - гаража; «Є» - літньої кухні; «І» - сараю; «К» - убиральні; «Л», «М» - сараїв; «Н» - убиральні; № 1-5 - споруд, розташованих на земельній ділянці площею 765 кв.м.

Вказана 1/2 частина житлового будинку під АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2020 року, спадкова справа № 130/2012 року, зареєстрованого в реєстрі № 2555.

З жовтня 2012 року стан здоров`я, ОСОБА_3 , погіршився, він був не в змозі себе самостійно обслугувати, купувати самостійно ліки та продукти харчування. У зв`язку з цим, виникла потреба в догляді за останнім. З жовтня 2012 року та по день його смерті, я проживав з ОСОБА_3 та здійснював постійний догляд за ним.

ОСОБА_3 та він були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, він постійно доглядав за ним та разом вели домашнє господарство, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт того, що він проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю, з жовтня 2012 року по день смерті підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Також слід зазначити, що він здійснював поховання ОСОБА_3 та оплачував послуги з організації та проведення поховання.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_2 . Відповідно до її заяви остання відмовляється від належної її частки в спадщині за законом.

На даний час він користуюсь та володію спадковим майном, що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття нами спадщини, а також в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем ОСОБА_3 проживали однією сім`єю. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю продовж п`яти років позивачам необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 . Зазначене стало приводом звернення до суду.

Рух справи у суді.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У судове засідання позивач, не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

У судове засідання відповідач, не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 18.02.2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового саманного будинку, зазначеного на плані під літерою «A», житловою площе 67,6 кв.м., загальною площею 105,2 кв.м., надвірних будівель під літерами: «Б», «В» - літніх кухонь; «Д» - сараю; «З» - гаража; «Є» - літньої кухні; «І» - сараю; «К» - убиральні; «Л», «М» - сараїв; «Н» - убиральні; № 1-5 - споруд, розташованих на земельній ділянці площею 765 кв.м.

Вказана 1/2 частина житлового будинку під АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2020 року, спадкова справа № 130/2012 року, зареєстрованого в реєстрі № 2555.

З жовтня 2012 року стан здоров`я, ОСОБА_3 , погіршився, він був не в змозі себе самостійно обслугувати, купувати самостійно ліки та продукти харчування. У зв`язку з цим, виникла потреба в догляді за останнім. З жовтня 2012 року та по день його смерті, позивач ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 та здійснював постійний догляд за ним.

ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, він постійно доглядав за ним та разом вели домашнє господарство, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт того, що позивач ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю, з жовтня 2012 року по день смерті підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 , яка відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Також позивач ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_3 та оплачував послуги з організації та проведення поховання.

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_2 . Відповідно до її заяви остання відмовляється від належної її частки в спадщині за законом.

На даний час позивач ОСОБА_1 користуюсь та володію спадковим майном, що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України, свідчить про прийняття ним спадщини, а також в сенсі статті 3 СК України означає, що він зі спадкодавцем ОСОБА_3 проживали однією сім`єю.

У п. 21 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`єю складають особи ,які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 проживали однією сім`єю більше п`яти років підтверджується письмовою заявою відповідача.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 більше п`яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивачів у якості спадкоємця четвертою черги спадкування за законом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового саманного будинку, зазначеного на плані під літерою «A», житловою площе 67,6 кв.м., загальною площею 105,2 кв.м., надвірних будівель під літерами: «Б», «В» - літніх кухонь; «Д» - сараю; «З» - гаража; «Є» - літньої кухні; «І» - сараю; «К» - убиральні; «Л», «М» - сараїв; «Н» - убиральні; № 1-5 - споруд, розташованих на земельній ділянці площею 765 кв.м.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, які протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується поясненнями спадкоємця першої черги ОСОБА_2 . Однак, відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 вонавідмовляється від належного спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та у відповідності до ч. 2 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після смерті останнього. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутні підстави для закликання до спадкування за законом осіб, які подають заяви про прийняття спадщини.

Отже, права ОСОБА_1 , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 11, 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 12, 19, 200, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного сумісного проживання та визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцями четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності, в порядку спадкування за законом на: частини житлового будинку під АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного житлового саманного будинку, зазначеного на плані під літерою «A», житловою площе 67,6 кв.м., загальною площею 105,2 кв.м., надвірних будівель під літерами: «Б», «В» - літніх кухонь; «Д» - сараю; «З» - гаража; «Є» - літньої кухні; «І» - сараю; «К» - убиральні; «Л», «М» - сараїв; «Н» - убиральні; № 1-5 - споруд, розташованих на земельній ділянці площею 765 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Савицький С.І.