У Х В А Л А

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 372/776/21

провадження № 61-7267ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Скорік Юлією Борисівною, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним договору дарування та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Скорік Ю. Б. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київський апеляційний суд ухвалив постанову 04 квітня 2023 року, повний текст рішення складений 10 квітня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 10 травня 2023 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 11 травня 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримав рішення суду апеляційної інстанції 11 квітня 2023 року, розписка міститься в матеріалах справи.

З огляду на зазначене учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що заявник не надав суду докази отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, доводи заявника щодо поновлення строку на касаційне оскарження не заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до акта Верховного Суду від 15 травня 2023 року № 661 у додатках до касаційної скарги відсутня квитанція про сплату судового збору.

Звернувшись до суду з позовом у березні 2021 року, ОСОБА_1 просив: визнати недійсними договір дарування торгового павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , від 09 квітня 2010 року № 976 та договір дарування земельної ділянки, площею 0,0045 га, за адресою: АДРЕСА_1 , від 09 квітня 2010 року № 978, укладені між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію речових прав на торговий павільйон та земельну ділянку від 03 жовтня 2019 року; визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на торговий павільйон та земельну ділянку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними договори дарування торгового павільйону та земельної ділянки, укладені 09 квітня 2010 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та скасовано державну реєстрацію речових прав на це нерухоме майно за ОСОБА_2 .

У частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними договорів дарування та скасування державної реєстрації права власності скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в цій частині, в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування залишено без змін.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 20 грудня 2022 року - скасовано.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 5 488,00 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 грудня 2022 року залишити без змін в частині задоволених вимог.

Оскільки заявник оскаржує відмову у задоволенні його вимог, йому необхідно сплатити судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру про визнання права власності на майно.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру - 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Ставка судового збору за вимогу немайнового характеру становить 908,00 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги в частині оскарження вимог немайнового характеру становить 7 264,00 грн ((4?908,00 грн)?200%).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову в частині вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності, тому ОСОБА_1 необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і відповідно, підтвердити правильність сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду докази отримання постанови Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року та сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Скорік Юлією Борисівною, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник