Провадження № 2-з/127/55/23
УХВАЛА

01 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири. Заява мотивована тими обставинами, що заявниця має намір подати позов провизнання квартири спільним сумісним майном подружжя, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу на 1/2 його частки, поділ майна подружжя. Спірна квартира АДРЕСА_2 , була придбана за спільні кошти подружжя 12 липня 2021 року. В даний час між подружжям встановилися неприязні стосунки, що привело до розпаду сім`ї і подачу позову про розірвання шлюбу. Під час підготовки документів для звернення до суду заявниця дізналася, що договір купівлі-продажу на квартиру, в якій проживає подружжя, був оформлений відповідачем ОСОБА_2 не на його ім`я, а на ім`я його бабусі - ОСОБА_3 , з якою у день купівлі квартири було укладено договір її дарування на користь ОСОБА_2 . Заявник вважає спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя у зв`язку з чим має намір звертатися до суду. При цьому, заявник вказує, що існує досить висока ймовірність того, що відповідач може у будь-який момент здійснити відчуження спірного житла на користь інших осіб, що значно утруднить або зробить неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Дослідивши вказану заяву, матеріали справи, суд дійшов наступного.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заявник, звертаючись до суду з цією заявою, вказує, що квартира АДРЕСА_2 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, хоча було зареєстровано на праві власності одноосібно за ОСОБА_2 , а відтак у заявника наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено вище заявник має намір звернутись до суду з позовомпровизнання квартири спільним сумісним майном подружжя, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу на 1/2 його частки, поділ майна подружжя.

Як слідує з наданих заявником доказів, 01.08.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, на разі у провадженні суду перебуває справа про його розірвання. Під час перебування у шлюбі, 12.07.2021, ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору дарування квартири, укладеного 12.07.2021 між ним та ОСОБА_5 . При цьому, заявник вказує про належність вказаної квартири на праві спільної сумісної власності подружжю.

Суд приходить до висновку, що застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 44,4 кв.м, житловою площею 24,2 кв.м, до складу входить частина підвалу під сарай площею 1,6 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_2 , в цілому охоплюється предметом спору та буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому суд вважає за можливе задовольнити заяву та накласти арешт на вище вказане нерухоме майно.

Що стосується заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, як-то вказує заявник, то слід врахувати, що арешт як вид забезпечення позову полягає крім іншого в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття арешту, а в разі потреби в обмежені права користуватися майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам, тому суд не вбачає доцільним та обґрунтованим застосування до даного виду забезпечення позову ще додатковий вид. Крім цього, суд звертає увагу, що арешт та заборона вчинення дій - це два різні види (способи) забезпечення позову і якщо арешт як зазначалось вище має комплексний характер регламентованої законом поведінки повноважних на те органів і посадових осіб, то заборона на вчинення дій, як вид забезпечення позову, полягає в покладенні адресного обов`язку на особу по утриманню від вчинення конкретно виражених юридично значущих дій.

Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Відповідно до частини першої та другої ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , належну на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.

Ухвалу суду для виконання надіслати до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Соборна, 15-А, м. Вінниця, Вінницька область) та Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, Вінницька область).

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна