Справа № 697/2012/21
Провадження № 2/697/21/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом, третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Канів Черкаської області цивільну справу за первісним позовом Кредитної спілки «Кредит СоюЗ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредит-Союз», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Кредитна спілка «Кредит-СоюЗ» (далі також - КС «Кредит-СоюЗ», позивач) звернулася в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідачі) про стягнення боргу за договором кредиту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КС «Кредит-СоюЗ» уклала з ОСОБА_2 договір кредиту № Ка-0271 від 29.07.2019 про надання кредиту в розмірі 8900,00 грн. строком на дванадцять чотири місяці.

За договором кредиту ОСОБА_2 29.07.2019 отримав 8900,00 грн. Згідно умов договору відповідач-1 зобов`язаний повернути отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування грошима в строки, відповідно до графіку, передбаченого п. 7.4. договору кредиту.

Відповідач-1 своїх зобов`язань по договору кредиту не виконав.

В порушення графіку погашення позики вказаного в п. 7.4. договору визначених планових повернень по основній сумі кредиту і по процентах за його користування відповідачем-1 не було проведено. Вказані дії призвели до порушення ст. 1054 ЦК України та умов договору кредиту, в зв`язку з чим, та відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 6.3 договору кредиту КС «Кредит-СоюЗ» вимагає повернення суми кредиту, процентів за користування та сплати донарахованих процентів за час прострочення.

Таким чином, відповідач-1 станом на 27.09.2021 має непогашену суму кредиту 6977,79 грн. Також відповідач-1 заборгував КС «Кредит-Союз» 5392,44 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно п.3.2. договору кредиту. Крім того, на підставі п.6.3. Договору кредиту нараховано донараховані проценти за час прострочення в сумі 7899,42 грн.

Всього заборгованість відповідача-1 станом на 27.09.2021 становить 20269,65 грн.

- 6977,79 грн. заборгованість по тілу кредиту;

- 5392,44 грн. проценти;

- 7899,42 грн. проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням.

29.07.2019 за відповідача-1 згідно договору поруки № Ка-0271-п від 29.07.2019 поручилася ОСОБА_3 . Відповідно до договору поруки та ст. 554 ЦК України поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником, яким виступає відповідач-1.

Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КС «Кредит-СоюЗ» заборгованість по кредитному договору, а також стягнути з відповідачів понесені витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39).

23.12.2022 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Константінової Т.М. надійшла зустрічна позовна заява, в якій вона просила визнати нікчемним кредитний договір, укладений 29.07.2019 між ОСОБА_2 та Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ». Вимоги зустрічної позовної заяви мотивовано тим, що 29.07.2019 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, розмір кредиту складає 8900,00 грн. Сторона позивача вважає такий договір недійсним внаслідок того, що ОСОБА_2 не міг усвідомлювати значення своїх дій та надавати їм належну оцінку.

Під час надання правової допомоги у справі № 697/1547/21 їй, як захиснику ОСОБА_2 , стало відомо про його стан здоров`я.

Висновком судово-психіатричного експерта № 256 від 14.07.2021 (який зберігається у матеріалах справи № 697/1547/21), відповідно до якого на період часу, до якого відноситься скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому дій та на теперішній час, ОСОБА_2 виявив і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання органічного шизофреноподібного розладу, набутого внаслідок перенесеного у 2020 році гострого порушення мозкового кровообігу, з слуховими та зоровими розладами сприйняття, актуальними маячними ідеями переслідування та переоцінки власної особи, у преморбідно особистості з легкою розумовою відсталістю в ступені легкої дебільності (IQ=64), з вираженими психопатоподібними розладами збудливого типу, що позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на виявлені при експертизі у ОСОБА_2 психопатологічні, шизофренічні прояви, з слуховими та зоровими розладами сприйняття, маренням переслідування та переоцінки власних здібностей, враховуючи наявність преморбідно проявів легкого вродження розумового недорозвитку, з психологічними розладами збудливого типу, враховуючи відсутність адекватного психіатричного супроводу за місцем проживання, можна прийти до висновку про наявність у підекспертного клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть буть застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи з 01.11.2018.

З огляду на дану обставину ОСОБА_2 не міг усвідомлювати значення своїх дій на момент укладення кредитного договору, а тому він є недійсним.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.12.2021 (а.с.76-77) заяву представника відповідача ОСОБА_5 про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним задоволено. Прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним до спільного розгляду з первісним і об`єднано в одне провадження з первісним позовом Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту, присвоєно справі № 697/2012/21, вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

25.01.2022 від представника ОСОБА_2 адвоката Константінової (Потієнко) Т.М. надійшла заява з проханням витребувати з Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області медичної карти хворого ОСОБА_2 та інформації про перебування його на обліку та з яким діагнозом. Також просила призначити судово-психіатричну експертизу (а.с.82-83).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2022 задоволено клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Константінової (Потієнко) Т.М. про витребування доказів та витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області медичну карту хворого ОСОБА_2 та інформацію чи перебуває він на обліку та з яким діагнозом (а.с.95-96).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2022 призначено по справі судово-психіатричну експертизу та на час проведення експертизи провадження у цивільній справі зупинено (а.с.111-112).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.06.2022 поновлено провадження у справі за клопотанням судово-психіатричної експертної комісії Комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» про надання додаткових матеріалів (а.с.116).

21.09.2022 представник ОСОБА_2 адвокат Константінова (Потієнко) Т.М. звернулась до суду з клопотанням про зміну експертної установи (а.с.134-136).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.09.2022 клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Константінової (Потієнко) Т.М. задоволено та призначено у справі судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с.140-141).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2022 поновлено провадження у справі за клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів (а.с.146).

30.01.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Константінова (Потієнко) Т.М. звернулась до суду із заявою про призначення судово-психіатричної експертизи (а.с.153-154).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.01.2023 клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Константінової (Потієнко) Т.М. задоволено та призначено у справі судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено (а.с.165-166).

21.04.2023 Черкаська філія судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» повернула без виконання матеріали цивільної справи № 697/2012/21 з додатками у зв`язку з непроведенням оплати (а.с.171).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2023 поновлено провадження у справі (а.с.173).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.07.2023 клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Константінової (Потієнко) Т.М. задоволено та витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Канівська багатопрофільна лікарня» Канівської міської ради Черкаської області медичну документацію, що була надіслана із психіатричної лікарні смт. Глеваха, Київської області за наслідками проведеного лікування хворого ОСОБА_2 (а.с.190-191).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.210).

31.10.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Константінова Т.М. надала до суду заяву з проханням зупинити провадження у справі до набранням законної сили судовим рішенням у справі № 697/1807/23 (а.с.222-223).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2023 у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Константінової Т.М. про зупинення провадження відмовлено (а.с.228-233).

Представник позивача за первісним позовом відповідача за зустрічним позовом Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ» - Богач О.А. в судовому засіданні первісний позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечувала, просила первісний позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що відповідач ОСОБА_2 отримав кредит, попередньо підписавши кредитний договір. На час укладення кредитного договору працював, а тому не міг бути недієздатною особою. Крім того, укладено також договір поруки, а тому як позичальник так і поручитель несуть солідарну відповідальність за кредитним договором.

Відповідач за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні проти первісного позову заперечував, підтримав зустрічний та просив його задовольнити. пояснив, що не міг розібратись у сумах, які йому необхідно було сплачувати за кредитним договором.

Представник відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 адвокат Константінова Т.М. в судовому засіданні вимоги первісного позову визнала частково в частині стягнення тіла кредиту, підтримала зустрічний позов з підстав, які викладені в ньому, просила задовольнити зустрічний позов у повному обсязі, суду пояснила, що з відповідача за первісним позовом необхідно стягнути лише тіло кредиту. Відповідно до статей 203, 215, 216 ЦПК України кредитний договір є недійсним, оскільки він укладений особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій. У зв`язку з цим необхідно визнати кредитний договір недійсним та застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та повернути іншій стороні все те, що вона отримала на виконання цього договору, а саме 8900,00 грн.

Відповідач за первісним позовом, третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 проти задоволення первісного позову заперечувала, підтримала зустрічний позов та просила його задовольнити, пояснила, що не повинна сплачувати за ОСОБА_2 кошти за кредитними договорами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 29.07.2019 між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № Ка-0271, відповідно до п.1.1. якого спілка надає грошові кошти у кредит Позичальнику у сумі 8900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Спілці відповідно до умов договору (а.с.5).

Згідно з п. 2.1 вказаного договору, строк його дії становить 24 місяці з моменту укладання.

За умовами вказаного договору, позичальник ОСОБА_2 отримав 8900,00 грн. та зобов`язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка, представленого у договорі (а.с.5 зворот).

Грошові кошти в сумі 8900,00 грн. було отримано позичальником ОСОБА_2 особисто, згідно видаткового касового ордеру від 29.07.2019, про що свідчить його особистий підпис на ордері (а.с.8). Даний факт сторонами не оспорюється.

Згідно Договору кредиту, спілка має право вимагати достроково повернення кредиту у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів на строк більше одного місяця.

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 вказаного договору, на дату укладення Договору, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням обслуговування, погашенням кредиту та укладення Договору, реальна річна процентна ставка становить 21,92%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 12807,86 грн. (в тому числі 8900,00 грн. загальний розмір наданого кредиту, та 3907,86 грн. загальні витрати за кредитом). Процентна ставка за кредитом становить 42 процентів річних від суми залишку кредиту. Порядок обчислення процентної ставки за кредитом: проценти за кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) за фактичне число календарних днів користування кредитними коштами за виключенням дня отримання кредиту. Тип процентної ставки за кредитом: фіксована.

Відповідно до Договору за порушення умов договору, сторони відповідають згідно з чинним законодавством України.

Згідно з п. 6.2 договору, при простроченні планового платежу, позичальник на вимогу спілки сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми прострочення за час прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу, а сукупна сума неустойки не повинна перевищувати 1/2 суми одержаної позичальником по договору.

Пунктом 6.3 договору визначено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов`язаний сплатити 65 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України та умов договору, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти в розмірі 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення (п.6.3. договору).

З умов договору вбачається, що сторонами передбачено нарахування відсотків саме за порушення грошового зобов`язання, що регулюються приписами статті 625 ЦК України.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання по договору кредиту не виконав. В порушення графіку погашення позики, вказаного в договорі, оплату здійснював частково, що підтверджується особовою карткою позичальника (а.с.9). Таким чином, було порушено ст.ст. 526, 1054 ЦК України та умов Договору.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед кредитною спілкою станом на 25.11.2019 становить: 20269,65 грн., з яких: 6977,79 грн. - тіло кредиту; 5392,44 грн. - заборгованість за процентами; 7899,42 грн. заборгованість за процентами, що підлягають донарахуванню у зв`язку з простроченням (а.с.3).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № Ка-0271-п від 29.07.2019, відповідно до якого поручитель бере на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_2 , що випливають із договору кредиту № Ка-0271 від 29.07.2019 між кредитором та боржником, згідно з яким кредитор надає кредит боржникові в сумі 8900 грн. Відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором в повному обсязі. Строк дії договору поруки визначений з моменту його підписання і діє вісім років (а.с.6).

Згідно з п. 3.1 вказаного договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує, або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 , взявши на себе обов`язки поручителя та не забезпечивши належного виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих згідно з кредитним договором обов`язків, повинна відповідати перед позивачем разом, як солідарний боржник, у тому ж обсязі що й останній.

Розрахунок суми заборгованості, наданий КС «Кредит-СоюЗ» відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 не оспорювали, власного розрахунку суми заборгованості за кредитним договором не надали.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі належним чином не виконують умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку.

Що стосується вимог зустрічного позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредит-СоюЗ», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно характеристики старости села Пекарі Канівської міської ради на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 за час проживання в селі Пекарі зарекомендував себе як людина неврівноважена, агресивна, психічно хвора. До старости села неодноразово зверталась мати щоб втихомирити сина, який нахвалявся вбити матір, батька, коли ті не давали йому гроші, неодноразово викликали наряд поліції, раніше судимий, не працює, дружніх стосунків з односельцями не підтримує, участі у громадському житті села не приймає. В липні 2019 року поводив себе агресивно, вимагав від сільського голови села Пекарі ОСОБА_6 безкоштовне житло. Погрожував підірвати сільську раду (а.с.160).

З епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 69 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 поступив 30.06.2022 до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05.11.2021 для застосування примусових заходів медичного характеру та виписаний 30.12.2022 згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 26.12.2022 з діагнозом «Легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності з незначними порушеннями поведінки». Питання дієздатності за період перебування у лікарні судом не вирішувалось. Виписаний під нагляд лікарів: терапевта, невропатолога за місцем проживання (а.с.203-204).

Допитана в якості свідка лікар-психіатр Канівської багатопрофільної лікарні ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є її пацієнтом. Йому встановлений діагноз: розумова відсталість. На обліку він перебуває більше п`яти років, скільки точно сказати не може, оскільки медична документація вилучена за ухвалою суду. Питання чи може він рахувати повинне ставитись експерту під час проведення експертиз. Також їй відомо, що по деяких злочинах ОСОБА_2 визнавався неосудним. На даний час його стан здоров`я стабільний. Інвалідності по психічному стану здоров`я йому не встановлено. Психіатричний сертифікат з такими хворобами як у ОСОБА_2 може видаватися. Що стосується ОСОБА_2 то він не може керувати технікою, отримувати зброю, вся інша діяльність йому доступна.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на норми ст.ст. 203, 215, 225 ЦК України.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: 1) пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; 2) наявність підстав для оспорення правочину; 3) встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці і суд застосовує деякі позиції щодо цього.

Презумпція правомірності правочину підтверджена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), де зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначено, що тлумачення статей 215 та 216 ЦК України свідчить, що учасники цивільних відносин не можуть на рівні того чи іншого договору здійснювати його кваліфікацію як недійсного (нікчемного чи оспорюваного), визначати правові наслідки нікчемності правочину. За домовленістю сторін можуть змінюватися тільки правові наслідки оспорюваного правочину. У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: 1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірванні договору в судовому порядку; 3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020 року в справі № 177/1942/16-ц (провадження № 61-2276св19) вказує, що тлумачення статей 215, 216 ЦК України та статей 651 - 653 ЦК України свідчить, що законодавець розмежовує конструкції «недійсність договору» та «розірвання договору», як за підставами, так і за своїми правовими наслідками. Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору оспорюваного договору не є підставою для його визнання недійсним.

Недійсність договору як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів недопустиме. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватноправовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків, звільнення майна з-під арешту в публічних відносинах або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин (позиція Об`єднаної палати КЦС ВС сформульовану в постанові від 5 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Звідси, необхідно зробити наступний висновок у спірних правовідносинах про те, що позичальник ОСОБА_2 на час укладення кредитного договору за рішенням суду не був визнаний недієздатним, експертизи, які призначалися під час розгляду даної справи, проведені не були в зв`язку з їх неоплатою відповідачем ОСОБА_2 .

Постанова Верховного Суду від 19 вересня 2019 року (справа № 591/2231/16-ц, провадження № 61-28786св18) вказує, що тлумачення статті 225 ЦК України свідчить, що правила цієї статті поширюються на випадки, коли фізична особа хоча і є дієздатною, однак у момент вчинення правочину вона перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення неспроможності особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення правочину відбувається з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення правочину особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

За вимогами ст.223 ЦК України правочин, який вчинила фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена (хоча дана норма на яку посилалась сторона відповідача за первісним позовом позивача за зустрічним позовом регулює факт вчинення правочину особою яка вже була визнана недієздатною і така обставина була відсутня у даних правовідносинах), за межами її цивільної дієздатності без згоди піклувальника, може бути згодом схвалений ним у порядку, встановленому статтею 221 цього Кодексу. У разі відсутності такого схвалення правочин за позовом піклувальника може бути визнаний судом недійсним, якщо буде встановлено, що він суперечить інтересам самого підопічного, членів його сім`ї або осіб, яких він відповідно до закону зобов`язаний утримувати.

Шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

ОСОБА_3 , яка звернулась до суду з заявою про визнання її цивільного чоловіка ОСОБА_2 недієздатним не лише знала про укладення кредитного договору, а й сама виступила в ньому поручителем. Жодних заперечень щодо укладення кредитного договору вона не висловлювала.

Крім того з досліджених в судовому засіданні доказів неможливо встановити, що на момент укладення кредитного договору 29.07.2019 між Кредитною спілкою «Кредит-СоюЗ» та ОСОБА_2 останній не усвідомлював значення своїх дій та був визнаний недієздатним чи обмежено дієздатним.

Враховуючи, що на час укладення спірного правочину ОСОБА_2 не був визнаний недієздатним чи обмежено дієздатним, експертизи для визначення можливості ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з психічним розладом не проведені через невиконання своїх процесуальних обов`язків позивачем за зустрічним позовом та його представником, підстав для визнання кредитного договору нікчемним судом не встановлено.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон України «Про судову експертизу».

Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (стаття 3 цього Закону).

Законодавство України про судову експертизу складається також з інших нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 0.05.2018 № 865 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 17 Порядку під час проведення амбулаторної та стаціонарної СПЕ особа встановлюється за документами, що посвідчують її особу. З метою з`ясування наявності чи відсутності в особи психічного розладу експерти проводять психіатричний огляд, оцінюють об`єктивний анамнез, включаючи дані про спадковість психічних розладів, особливості психічного розвитку, сімейний і соціальний статус, особливості реагування на різні життєві ситуації, психічні травми, особливості психічного стану та поведінки під час проведення СПЕ та в період дій, з приводу яких ведеться провадження у цій справі. Експерти оцінюють особливості зовнішнього вигляду, міміки, руху і мови особи, щодо якої проводиться СПЕ, а також її манеру триматися під час обстеження. У разі виявлення короткочасних порушень свідомості описують їх тривалість, зовнішні прояви (збліднення шкірних покривів, наявність додаткових рухів тощо) для уточнення характеру патологічного стану

З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи необхідно робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений.

Висновок експерта № 256 від 14.07.2021, на який посилається представник позивача за зустрічним позовом як на підставу визнання кредитного договору недійсним, є однією з підстав для правової оцінки суспільно небезпечних діянь ОСОБА_2 та визначення заходу державного примусу за такі дії в рамках кримінального провадження, проте не є доказом того, що ОСОБА_2 , не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними в момент вчинення оспорюваного правочину. Крім того, дії, час та обставини, встановлені при приведенні судово-психіатричної експертизи ОСОБА_2 в кримінальному провадженні не є релевантними діям, часу та обставинам укладення ним кредитного договору.

За таких обставин, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до КС «Кредит-Союз», третя особа: ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним, необхідно відмовити.

Що стосується витрат по сплаті судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що п. 35 Постанови №10 ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

З відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь первісного позивача КС «Кредит-Союз» підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн., тобто по 1135,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов Кредитної спілки «Кредит СоюЗ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором кредиту задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 250, р/р НОМЕР_3 , МФО 354507, , філія Черкаське ОУ АТ «Ощадбанк») 20269,65 грн. (двадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 65 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 250, р/р НОМЕР_3 , МФО 354507, , філія Черкаське ОУ АТ «Ощадбанк») судовий збір по 1135,00 грн. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредит-Союз», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.11.2023.

Головуючий Л . О . Колісник