Справа № 930/2704/23
Провадження № 2/930/759/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді - Науменка С.М.,

при секретарі - Андрущак Л.П.,

учасників справи представника позивача ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирові цивільну справу № 930/2704/23 за позовом ОСОБА_4 до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , звернулася в суд з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулась до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5 .

Державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом на майно її покійного батька ОСОБА_5 .

У ході оформлення спадщини після смерті батька її стало відомо, що він за життя не оформив право власності в порядку спадкування на майно покійної тітки (по лінії матері) ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положення, норми ЦК України, якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Її покійний батько ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 531 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) являвся спадкоємцем майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки з 2000 року до дня смерті останньої він ніде не працював, доходу не отримував так як здійснював догляд за ОСОБА_6 , допомагав її по господарству, за що вона утримувала його за рахунок своєї пенсії.

Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батько ОСОБА_5 , до часу своєї смерті а саме до 2016 року постійно здійснював догляд за житловим будинком, який розташований в с. Броники Новгород Волинського району Житомирської області, в якому проживала ОСОБА_6 до дня смерті.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК УРСР (норми що діяла на час виникнення правовідносин відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 ) спадкоємець прийняв спадщину якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до постанови ВСУ від 25.03.2020 у справі № 305/235/17, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо.

Таким чином її покійний батько ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 , залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8366 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:001:0309, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 076716 від 11.11.2004 року, а також відповіддю Немирівського відділу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Під час звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на майно покійної ОСОБА_6 , (спадкоємцем якої був її батько ОСОБА_5 , та який прийняв спадщину однак не встиг оформити право власності за життя) її було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки відсутні документи які засвідчують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , після смерті ОСОБА_6 , перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку.

В зв`язку з цим позивачка ОСОБА_4 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити.

Представник відповідача Брацлавської селищної ради Тульчинського району в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суду повідомили, що ОСОБА_5 перебував на утриманні ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_6 її племінник ОСОБА_5 прийняв спадщину однак не встиг оформити право власності за життя.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 .

Батько позивача ОСОБА_5 , являвся спадкоємцем майна ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки з 2000 року до дня смерті останньої він ніде не працював, доходу не отримував так як здійснював догляд за ОСОБА_6 , допомагав її по господарству, за що вона утримувала його за рахунок своєї пенсії.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.) - прийняття спадщини: Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.) - Дії, що свідчать про прийняття спадщини: Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Будь які інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 відсутні.

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,8366 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:001:0309, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 076716 від 11.11.2004 року.

Згідно зі ст. 531 Цивільного кодексу УРСР ( в редакції 1963 р.), до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 , позивачка прийняла спадщину.

Під час звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на майно покійної ОСОБА_6 , (спадкоємцем якої був її батько ОСОБА_5 , та який прийняв спадщину однак не встиг оформити право власності за життя) її було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки відсутні документи які засвідчують факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , після смерті ОСОБА_6 , перебування ОСОБА_5 на утримані ОСОБА_6 та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку.

Тому позивачці було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 Роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

За п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України.

Факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Взявши до уваги викладене вище, доцільно встановити факт перебування ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на утриманні ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом оперативного управління майном. Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області, 16.10.1995, РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,8366 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:001:0309, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 076716 від 11.11.2004 року виданого на ім`я ОСОБА_7 .

Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України; ст.ст. 531, 548, 549, ЦК Української РСР 1963 року, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 її племінника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом оперативного управління майном.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області, 16.10.1995, РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 1,8366 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :01:001:0309, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 076716 від 11.11.2004 року виданого на ім`я ОСОБА_7 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано. Набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко