Справа № 196/1243/23
№ провадження 2/196/454/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Костюкова Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2000 році він купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу №357-НД/357-Н від 07.03.2000р. було укладено та зареєстровано Царичанською філією Придніпровської товарної біржі, та 07.03.2000р. зареєстровано Царичанським БТІ в книзі під №2, за номером запису 410.

Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га ним приватизована за рішенням Царичанської селищної ради №1523-20/VІІ від 17.02.2023 та проведено державну реєстрацію речових прав.

Для оформлення договору купівлі-продажу він надав правовстановлюючі документи державному нотаріусу Фрізен Н.Ю. Однак, державним нотаріусом йому було повідомлено, що при укладенні договору купівлі-продажу не було дотримано вимоги ст.227 ЦК УРСР 1963р., а саме, що правочин не був посвідчений нотаріусом.

Враховуючи вищевикладені обставини, прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07 березня 2000 року, зареєстрований в Царичанській філії Придніпровської товарної біржі за № 357-НД/357-Н, та зареєстрований 07.03.2000р. Царичанським БТІ в книзі під №2, за номером запису 410.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 07 березня 2000 року в Царичанській філії Придніпровської товарної біржі між ОСОБА_1 , позивачем в даній справі, та КСП ім.Кірова в особі голови правління КСП Романчук М.П., діючого у відповідності з Статутом, від імені якого діяв на підставі доручення №б/н від 24.02.2000р., виданого головою правління КСП ім.Кірова, ОСОБА_2 , було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №357-НД/357-Н - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Відповідно до умов вищевказаного договору продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами було вчинено за грошові кошти в сумі 7 140 (сім тисяч сто сорок) грн. 00 коп., про що свідчить відповідне положення в договорі купівлі-продажу, а саме: підписання цього договору Продавцем є підтвердженням факту повного розрахунку за проданий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та свідчить про відсутність щодо Покупця будь-яких претензій фінансового характеру (а.с.8).

Договір купівлі-продажу нерухомого майна №357-НД/357-Н від 07 березня 2000 року було зареєстровано в Царичанським БТІ 07 березня 2000 року та записано у реєстровій книзі №2 за номером запису 410 (а.с.9).

На теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право як власника, а саме здійснити реєстрацію права власності на вказаний будинок, оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідченим (а.с.23).

Відповідно до архівних довідок від 11.10.2023 №К696/3-04-24-23, №К697/3-04-24-23, виданих архівним відділом №3 Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області, колгосп імені Кірова реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) імені Кірова згідно з рішенням вмконкому Царичанської райдержадміністрації від 27 березня 1995 року, реєстраційне свідоцтво №025478. Інших відомостей не виявлено (а.с. 21, 22).

Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Отже, в даному випадку на момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (1963 року), що діяв на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ст.47 ЦК України (1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 220 нині діючого ЦК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Статтею 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржою як її учасники.

Згідно зі ст.15 Закону України "Про товарну біржу" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином.

Таким чином, угоди, що зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України "Про нотаріат", перелік яких є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про визнання угод недійсними від 28 липня 1978 року № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13 та від 25 травня 1998 року № 15) було роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч.2 ст.47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

На час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в березні 2000 року сторони правочину не були обізнані про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до ст. 15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, і сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеній чинним законодавством України в 2000 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися.

Враховуючи вище викладене, зважаючи на те, що сторони за договором домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу №357-НД/357-Н від 07 березня 2000 року, укладеним на Царичанській філії Придніпровської товарної біржі, крім того, відбулося повне виконання договору, недійсним договір не визнавався, зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку, з господарськими спорудами та будівлями.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним підлягають задоволенню повністю.

При вирішенні питання про розподіл судового збору, судом враховується позиція позивача не стягувати судовий збір із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-13,76-81, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07 березня 2000 року між ОСОБА_1 та КСП ім.Кірова в особі голови правління КСП Романчук Миколи Петровича, діючого у відповідності з Статутом, від імені якого діяв на підставі доручення №б/н від 24.02.2000р., виданого головою правління КСП ім.Кірова, ОСОБА_2 , зареєстрований в Царичанській філії Придніпровської товарної біржі за №357-НД/357-Н.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.12.2023 року.

Суддя: Д.Г. Костюков