КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Зазначила, що з 14 липня 2011 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До кінця лютого 2022 року вони проживали за місцем реєстраціє відповідача у м.Києві. Задля безпеки дитини 01 березня 2022 року вона із донькою тимчасово виїхали з України. На даний час вона ідитина проживають у Федеративній Республіці Німеччина, їм наданий статус тимчасового захисту для українців у Німеччині до 04 березня 2024 року. Донька успішно продовжує навчання в гімназії, відвідує спортивні заняття у басейні, продовжує он-лайн навчання в українській СЗН №161 та музичній школі міста Києва, навчається он-лайн на курсах програмування в комп`ютерній академії «ШАГ». Орієнтовна сума витрат на утримання дитини становить 100 000,00 грн. у місяць.

ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Вважає, що суд не врахував всі фактичні обставини справи у їх сукупності, не надав належної оцінки тому, що вона заради безпеки дитини за за домовленістю із відповідачем перебуває в Федеративній Республіці Німеччина в м. Гамбург. Донька навчається у Федеративній Республіці Німеччина. Враховуючи підлітковий вік дитини, рівень її адаптованості до іноземного середовища, зміна місця проживання і навчання доньки призведе до ще більш стресової ситуації ніж склалася. Вона вимушена залишатись з дитиною у Гамбурзі, де рівень цін є доволі високим. Орієнтовні витрати на дочку складають 100000 грн. в місяць. До позовної заяви вона надала розрахунок орієнтовних щомісячних витрат на утримання доньки, а також копії платіжних документів, які підтверджують ці витрати. Суд не врахував, що в даний час вона перебуває на обліку в центрі зайнятості м. Гамбург, отримує виплати від цього центру зайнятості, наразі не працює. На поточний період її доходами є щомісячні виплати від центру зайнятості в сумі 1420,24 євро та з, так званої, «сімейної каси» в сумі 250 євро. На підтвердження вказаних обставин суду надані відповідні докази.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14.07.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрований шлюб (актовий запис №948). Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 березня 2022 року ОСОБА_1 разом з дитиною виїхала до Федеративної Республіки Німеччина та проживає у м. Гамбург.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровскої області від 02 березня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_1 порушила питання про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 01 березня 2022 року виїхала до Федеративної Республіки Німеччина, має статус тимчасового захисту для українців в Німеччині, проживає у м. Гамбург. Позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 не дійшли згоди щодо участі останнього в утриманні дитини. А тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром аліментів - 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка зазначила до 04 березня 2024 року має статус тимчасового захисту для українців у Німеччині, перебуває на обліку в центрі зайнятості м. Гамбург, отримує виплати від цього центру зайнятості, наразі не працює. її дохід складають щомісячні виплати від центру зайнятості в сумі 1420,24 євро та з так званої «сімейної каси» в сумі 250 євро.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 документів, він добровільно здійснює перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 на утримання дочки.

Згідно довідки Державного науково-дослідного інституту авіації від 04 березня 2023 року ОСОБА_2 обіймає посаду провідного наукового співробітника, його середній заробіток складає 66507,40 грн.

Також з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 , перебуває на обліку ГУ ПФУ в м.Києві і отримує пенсію за вислугу років, розмір пенсії складає 20 930,00 грн. на місяць.

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 не недостатній розмір визначених судом аліментів для забезпечення належного розвитку дитини, оскільки такі посилання не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Надані позивачкою докази не доводять розмір витрат, необхідних для утримання дитини, а наведена позивачко таблиця щомісячних витрат на утримання дитини є орієнтовним переліком витрат. До таких витрат позивачка безпідставно включила, зокрема, витрати по оплаті послуг з навчання дитини в музичній школі, а також уроків програмування для дітей в ІТ STEP. Такі витрати не пов`язані із забезпеченням звичайних потреб дитини та відносяться до додаткових витрат.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та надано належну оцінку доказам, долученим до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Крижанівська Г.В.