Справа № 149/1591/21
Провадження № 22-ц/801/1154/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 рокуСправа № 149/1591/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Ковальчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 149/1591/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про усунення порушення права власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки в натурі

за апеляційною скаргою представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Якименко Олексія Олексійовича на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2023 року про забезпечення позову, постановлену у складі судді Гопкіна П. В.,

встановив:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебувала справа № 149/1591/21 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про усунення порушення права власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки в натурі, котра 27.02.2023 за поданням Голови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області передана Літинському районному суду Вінницької області та згодом прийнята до свого провадження, призначена до судового розгляду.

20.04.2023 відповідачка за первісним позовом та позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо встановлення будь-яких межових знаків на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :00:008:0233 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , кадастровий номер :00:008:1056, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 вважає, що дії ОСОБА_1 , окрім того, що порушують її права на користування власною земельною ділянкою, можуть призвести до того, що відповідачка за зустрічним позовом може знищити багаторічні насадження у вигляді садових дерев чи кущів, які є її власністю, що надалі може суттєво утруднити виконання можливого рішення у справі, оскільки буде тягнути за собою необхідність звернення з окремим позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Оскільки ОСОБА_1 самочинно встановила металеві кілки та протягнула між ними білий шнур, відступивши в бік її земельної ділянки від межових знаків, які були встановлені під час проведення землевпорядних робіт з відновлення меж земельної ділянки в натурі ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", а також активно використовує цю частину землі для городництва та садівництва, що створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення її зустрічного позову, просить забезпечити її зустрічний позов шляхом встановлення заборони Відповідачці - ОСОБА_1 встановлювати на межі між спірними земельними ділянками будь-які межові знаки. Вважає, що такий захід забезпечення позову є адекватним і співмірним із позовними вимогами. При цьому, встановлюючи такий захід забезпечення позову, суд, на її думку, не вирішуватиме спір по суті, а лише вживатиме передбачені законом заходи, з метою забезпечення можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких вона звернулася (а.с. 170-172 том 2).

Оскаржуваною ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2023 року заяву задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачці за зустрічним позовом - ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо встановлення будь-яких межових знаків на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :00:008:0233 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , кадастровий номер :00:008:1056, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з оскаржуваною ухвалою представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Якименко Олексій Олексійович подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що позивач не надав жодних доказів на обґрунтування поданої заяви, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів.

Просить скасувати ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

16 травня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 адвоката Коваль Т.І. на апеляційну скаргу в якій зазначив, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат Коваль Т.І. заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, просили суд залишити ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд гне повідомили.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою за зустрічним позовом при звернені до суду доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Тобто, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні чи відмові у задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом визначені ч 1 ст. 150 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 самочинно встановила металеві кілки та протягнула між ними білий шнур, відступивши в бік її земельної ділянки від межових знаків, які були встановлені під час проведення землевпорядних робіт з відновлення меж земельної ділянки в натурі ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", а також активно використовує цю частину землі для городництва та садівництва, що створює реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення її зустрічного позову, просить забезпечити її зустрічний позов шляхом встановлення заборони Відповідачці - ОСОБА_1 встановлювати на межі між спірними земельними ділянками будь-які межові знаки. Вважає, що такий захід забезпечення позову є адекватним і співмірним із позовними вимогами. При цьому, встановлюючи такий захід забезпечення позову, суд, на її думку, не вирішуватиме спір по суті, а лише вживатиме передбачені законом заходи, з метою забезпечення можливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за зустрічним позовом, за захистом яких вона звернулася (а.с. 170-172 том 2).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог..

Згідно п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо встановлення будь-яких межових знаків на межі між земельною ділянкою ОСОБА_1 , кадастровий номер :00:008:0233 та земельною ділянкою ОСОБА_2 , кадастровий номер :00:008:1056, що знаходиться по АДРЕСА_1 , покликаний та зможе забезпечити ефективний захист прав та законних інтересів позивача, з врахуванням правовідносин, які склалися.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Також, забезпечення позову у такий спосіб не вплине на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи наведене та слідуючи заяві про забезпечення позову, основними вимогами за якою є унеможливлення відчуження спірного нерухомого майна (приміщення ресторану), колегія суддів приходить переконання про безпідставність доводів апеляційної скарги та законність оскаржуваної ухвали.

Обраний позивачем вид забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії не призведе до невиправданого обмеження майнових прав учасників справи, оскільки обмежується лише можливість розпорядитися таким.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №643/15394/19.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вразі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Якименко Олексія Олексійовича залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 21 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська