Справа № 214/2155/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду 21 березня 2019 року з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 30.07.2011, що виникла станом на 26.02.2019 у сумі 91 918,45 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, з яких: 40 999,60 грн. заборгованість за тілом кредитом; 18 077,81 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 27 687,78 грн. пеня за прострочене зобов`язання; 300,00 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, а саме 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4 353,26 штраф (процентна складова). В обґрунтування вимог зазначено про звернення відповідача до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим між сторонами було підписано заяву № б/н від 30.07.2011. Відповідач ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання заяви, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Позивач умови договору виконав, надавши кредит відповідачу, однак останній умови договору виконував неналежним чином, що призвело до виникнення кредитної заборгованості, яку позивач просить стягнути на свою користь.

В ході розгляду справи позивач вимоги уточнив та у редакції уточненого позову від 14 квітня 2021 року просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.07.2011 у сумі 74 370,31 грн., з яких: 54 773,83 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 19 596,48 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 08 липня2019 року прийнято до провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням суду від 11 липня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 30.07.2011 року станом на 26.02.2019 року в загальному розмірі 59 077 грн. 41 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 40 999 грн. 60 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту 18 077 грн. 81 коп. та судовий збір в розмірі 1 229 грн. 44 коп.

Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року за заявою відповідача скасовано заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у цивільній справі № 214/2155/19 і призначено справу для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року за заявою відповідача витребувано з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» документи завірені належним чином, які підтверджують факт видачі та отримання ОСОБА_1 грошових коштів відповідно до умов «Заяви позичальника» у розмірі 44000,00 гривень; документи, які підтверджують факт направлення та отримання ОСОБА_1 під підпис вимоги щодо повернення кредиту; доказів, що підтверджують ознайомлення та отримання ОСОБА_1 інформації, передбаченої Постановою НБУ №168 від 10 травня 2007 року та ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»; інформації про загальну суму наданих ОСОБА_1 коштів в користування та про загальну суму повернутих ним коштів; копію кредитної справи відповідно до умов заяви №б/н від 30.07.2011 року.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Згідно прохальної частини тесту позовної заяви, представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з відзивом на позов (том 1 а.с. 222-232), в обґрунтування якого зазначено, що позивач не подав до суду документів на підтвердження виникнення між сторонами спору кредитних відносин і що йому позивачем було надано кредитні грошові кошти. На обґрунтування своїх вимог позивач додав до своєї позовної заяви начебто розрахунок заборгованості, певну довідку про зміну умов кредитування, анкету-заяву позичальника та витяг з умов та правил кредитування і зазначив, що начебто відповідач отримав картковий рахунок. Жодного доказу на підтвердження цього надано не було. Відповідно до указаної у позові інформації, позивач надав йому кредит у сумі 44 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, станом на 26.02.2019 відповідачем сплачено у рахунок погашення кредиту 48 726,04 грн., однак інформація платежів відсутня. Розрахунок позивача не відповідає дійсності. У позовній заяві зазначено про надання грошових коштів у сумі 54 773,83 грн., у довідці про зміну умов кредитування та заяві-анкеті зазначена сума 44 000,00 грн., що є підтвердженням надуманості розміру заборгованості визначеної у позові, Позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки банк мав право пред`явити позов до суду з 15.08.2022 по 15.08.2014, а позов було пред`явлено 08.07.2019. Підписана заява-анкета про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитом та пені, оскільки така заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. У матеріалах позову відсутній детальний розрахунок заборгованості, відсутні оригінали кредитного договору та графіки погашень, комісія за управління кредитом є незаконною. Нарахована сума процентів необґрунтована. Нарахування штрафу та пені є подвійною відповідальністю. Тому просить відмовити у задоволенні позову та додаткової заяви про збільшення вимог повністю, застосувавши позовну давність.

У відповіді на відзив представником позивача зазначено, що відповідачем підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. До матеріалів справи долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку, вказано розміри комісій та штрафів, тощо. Тобто між сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, розрахунок боргу ним не спростовано, контрозрахунку не надано, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до банку з повідомленням про незгоду із внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більш того активно користувався картою, що говорить про прийняття клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача являються необґрунтованими. Відповідач неодноразово користувався послугами «Миттєва розстрочка» та «Оплата частинами», що вбачається з виписки по рахунку, які призвели до збільшення тіла кредиту. 09.11.2013, 10.11.2013, 11.08.2017, 14.08.2017 відповідач за допомогою кредитної картки скористався сервісом «Оплата частинами», а 16.02.2018, 17.02.2018, 25.02.2018 скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою указаного сервісу. Скориставшись даною послугою, відповідач обнулив свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме встановлений кредитний ліміт став доступний до використання відповідачем. Одна скориставшись даною послугою, у відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу «Миттєва розстрочка» зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Банком надано було заяву про зменшення позовних вимог, у якій не заявлено вимог про стягнення неустойки. Стосовно позовної давності, то відповідачу було перевипущено кредитну карту, трок дії останньої перевипущено картки до останнього дня 05.2019, позивач звернувся до суду 14.03.2019, а отже строк позовної давності не пропущено. Тому наполягає на задоволенні вимог.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, відповідно до укладеного договору № б/н від 30 липня 2011 року, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 13 копія анкети-заяви).

Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до норм статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач станом на 30.01.2023 має заборгованість у сумі 74 370,31 грн. (том 1 а.с. 189-196), з яких:

-54 773,83 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

-19 596,48 грн. заборгованість за відсотками нарахованими згідно ст. 625 ЦК України.

Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось.

Відповідачем ОСОБА_1 у письмовій заяві зачвлено про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц (провадження № 14-306цс180).

Судом установлено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 30.07.2011 отримувала перевипущені кредитні картки, строк дії останньої мала термін дії до останнього дня 05/2019 (том 1 а.с. 125).

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 569/14514/17 (провадження № 61-650св19) суд дійшов висновку про те, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України).

Оскільки перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), тобто з 31 травня 2019 року, то строк позовної давності за такою вимогою спливає 31 травня 2022 року. Позивач звернувся до суду з позовом 21 березня 2019 року, тобто у межах загального строку позовної давності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору, сплаченого ним при подачі позову та уточненого позову, які суд вважає можливим стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 30.07.2011, що виникла станом на 30.03.2021, у сумі 74 370 (сімдесят чотири тисячі триста сімдесят) гривень 31 коп., з яких 54 773 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три) гривні 83 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 19 596 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 48 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04 грудня 2023 р.

Суддя А.В. Ткаченко