Справа № 214/1843/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Морозова Є.Є.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Колесника Д.Ю. (в режимі відеоконференції)

у відсутність представника відповідача Виконкому Саксаганської районної у місті ради, відповідача Власюка Ю.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_3 , правонаступник якої ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить суд встановити факт її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, а саме в період з квітня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на необхідність прийняття спадщини. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності від 10.09.1993 та свідоцтва про право на спадщину від 04.10.2018, а також у вигляді вкладів в АТ «Державний ощадний банк України». У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 23 лютого 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю факту проживання її зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, її батьки померли у 1987 році та у 2004 році, а у 2014 році помер і її чоловік, тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 замінили їй батьків та були для неї сім`єю. Вони проживали однією сім`єю з квітня 2014 року по АДРЕСА_2 та були пов`язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, який витрачали на продукти харчування, одяг та інші сімейні потреби, мали взаємні права та обов`язки як члени сім`ї. Саме вона займалася організацією поховання ОСОБА_4 , однак за життя останній заповіт не склав, спадкоємці першої-третьої черги у нього відсутні, а тому вона вважає себе спадкоємцем четвертої черги. З метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 17 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про залучення до справи в якості третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_3 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 15 лютого 2022 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_3 , із виключенням її зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору .

Ухвалою суду від 27 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням її до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 13 травня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в режимі відеоконференції з представником відповідача ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року за клопотанням позивача провадження у справі зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.251 ЦПК України до залучення до участі у справі правонаступника (ів) відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Святецької І.В. належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №182/2022.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року залучено правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Морозов Є.Є. вимоги позову підтримали з підстав, викладених у тексті позовної заяви, наполягали на задоволенні вимог.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що з моменту заселення вони жили як сусіди з ОСОБА_7 , а з квітня 2014 року вона жила як донька з померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у їх же квартирі. У 2018 році померла ОСОБА_8 , дружина ОСОБА_9 , вона займалася її похованням, а потім уже в 2020 році і сам ОСОБА_10 помер. Жила вона з ними в квартирі АДРЕСА_1 , а її квартира АДРЕСА_3 поруч, у них квартири в одній перегородці. Донька жила окремо, у квартирі АДРЕСА_3 , вона до доньки заходила тричі на день, годувала її, бо у доньки розумова відсталість, тому вона читати та писати не могла, але могла сама себе обслуговувати. У нею з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 бюджет був сумісний, всі пенсії були спільні, пенсія доньки теж туди входила. Вона мешкала у них в залі, а ОСОБА_7 в спальні, останнім часом ОСОБА_8 не ходила, бо у неї був перелом. Вона допомагала їм, а потім лише ОСОБА_4 по господарству, готувала їжу, купувала продукти. Потім займалася ритуальними послугами, коли померла ОСОБА_8 та отримала після її смерті на поховання кошти у відділі соціального захисту. Влаштовувала поминальні обіди після смерті ОСОБА_7 . У ОСОБА_4 за життя розмір пенсії складав 4 000,00 грн., у ОСОБА_13 2 000,00 грн., її пенсія була 1 500,00 грн., у доньки пенсія 2 000,00 грн., по догляду за дитиною вона отримує 1 100,00 грн. Комунальні платежі за помешкання вона оплачувала з Приват24, за необхідності може надати письмові докази.

Представник відповідача виконкому Саксаганської районної у місті ради звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Колесник Д.Ю. вимоги позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Суду пояснив, що ОСОБА_3 не була кровною родичкою ОСОБА_7 , однак вона бувала у м. Кривому Розі і неодноразово відвідувала їх. Вона не знала про смерть ОСОБА_4 , уже дізналась після поховання і в похороні участь не брала. Лише одноразово було встановлено зв`язок з ОСОБА_7 у ОСОБА_3 через ОСОБА_1 та через поліцію.

В обґрунтування відзиву на позов (том 2 а.с. 138-141) зазначено, що ОСОБА_2 повністю заперечує проти заявлених вимог. ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком померлого спадкодавця ОСОБА_14 та його бабуся ОСОБА_15 уклали шлюб, до цього вони проживали разом без реєстрації шлюбу. Саме тому його мати ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_4 з дитинства мешкали разом та вважала себе однією сім`єю, спілкувалися як брат та сестра до самої його смерті. Після одруження ОСОБА_4 вони вважали себе однієї родиною і з його дружиною ОСОБА_5 , підтримуючи один одного усе життя. Родина ОСОБА_7 добре спілкувалася з родиною ОСОБА_16 , тому їм добре відомо обставини проживання та спілкування між собою ОСОБА_7 . Твердження позивача про те, що родина ОСОБА_7 замінила їй батьків нічим не підтверджена, оскільки батьки її померли більше 10 років тому до факту нібито сумісного проживання з ОСОБА_7 . Факт наявності у позивачки дітей, зокрема недієздатної доньки 1978 р.н., яка мешкала у спірний період з нею та була зареєстрована за однією адресою з позивачкою, остання намагається приховати та не вказує жодного слова про своїх дітей та взагалі про їх існування. Вказане свідчить про те, що позивач маючи родину, мешкала разом з чоловіком та донькою по АДРЕСА_4 , а після смерті чоловіка там же з донькою. Позивач та померлий ОСОБА_4 були лише сусідами, інколи спілкувалися між собою, проте ніколи не проживали разом та однією сім`єю ніколи не були. При цьому родина ОСОБА_7 були людьми військової професії, жили усамітнено та сторонніх людей в родину, до себе не впускали. До того ж вони вели заощадливий спосіб життя, мали особистий бюджет, здійснювали накопичення у банку та навіть скаржилися ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_1 позичити їй гроші, на що вони їй відмовили. При цьому факт смерті ОСОБА_4 позивач вирішила приховати від ОСОБА_3 , розуміючи про відсутність дітей та кровних родичів у ОСОБА_4 , неправомірно забрала собі всі документи на квартиру померлого, його ощадні книжки, свідоцтво про смерть та інші документи і утримує у себе також ключі від його квартири, яка їй не належить. Витрати на поховання, проживання по сусідству при наявності власного житла та надання спадкодавцю допомоги в догляді та по господарству, не можуть ототожнюватись із проживанням однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини згідно ст. 77 ЦПК України. Зазначено, що з 2014 року ОСОБА_1 є опікуном своєї недієздатної доньки та не могла проживати за адресою, відмінною від адреси фактичного проживання її підопічної, про що теж нею приховано у тексті позовної заяви. Тому за відсутності доказів на підтвердження заявлених вимог просить відмовити у задоволенні позову.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_5 . З 1986 року мешкає у цьому будинку і з цього часу знає ОСОБА_1 , вона живе на 8-му поверсі будинку. Знала вона також і ОСОБА_5 і ОСОБА_9 . ОСОБА_5 померла у 2018 році, а ОСОБА_18 у 2020 році. Коли у ОСОБА_1 у 2016 році помер чоловік, вона переїхала у квартиру ОСОБА_7 вона жила там у кімнаті своїй, а ОСОБА_7 жили у вітальні. Петренки відносились до позивачки як до доньки, вони разом з ОСОБА_1 мали спільний бюджет. Вона у той час працювала, продавала продукти у кіоску, і до неї приходили скуплятися ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 ОСОБА_8 називала ОСОБА_1 дочкою, а ОСОБА_1 називала ОСОБА_7 або по імені та по батькові, або батьками. ОСОБА_1 у ОСОБА_7 мила посуд, готувала їжу, прала одежу, прибирала та допомагала їм ходити до лікарні. Донька ОСОБА_1 мешкала в квартирі АДРЕСА_3 в могла сама за собою доглядати. Похованням ОСОБА_7 займалася ОСОБА_19 . За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_20 вона 2-3 рази на тиждень приходила в гості до них і двері у їх квартиру відчиняла їй ОСОБА_1 . Донька ОСОБА_19 телефонувала їй, її доньці та сину. ОСОБА_5 казала їй, що ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги за квартиру, разом з ними їздила за продуктами, ОСОБА_1 розраховувалась за продукти. Вона особисто бачила особисті речі ОСОБА_1 у квартирі ОСОБА_7 там був халат її, взуття, жилетка, куртка, в кімнаті та прихожій. Зборами коштів на поховання ОСОБА_7 також займалася ОСОБА_1 .

Допитана у судовому зсіданні свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вони сусідки з позивачкою ОСОБА_1 , вона мешкає у квартирі АДРЕСА_6 та знає ОСОБА_1 з 1986 року. ОСОБА_4 та його дружину знає з моменту заселення у будинок. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сприймали ОСОБА_1 як доньку, вона у них почала мешкати десь з березня-квітня 2016 року, після смерті свого чоловіка. Різниця у віці між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 десь у 20 років. Коли вона приходила до ОСОБА_1 , то вона виходила з 15-ї квартири, бо жила там. ОСОБА_22 говорила, що ОСОБА_1 допомагає їм, доглядає за ними, робить покупки. В квартирі АДРЕСА_3 жила донька ОСОБА_1 , яка є інвалідом, однак могла сама себе обходити. Всю домашню роботу виконувала ОСОБА_1 , готувала їжу, прибирала і т.д. В 2018 році померла ОСОБА_5 , а в 2020 році помер ОСОБА_4 . Похованням їх займалася ОСОБА_1 . За весь час проживання до ОСОБА_7 родичі ніякі не приїжджали, вона з ними спілкувалася та була у ОСОБА_7 у гостях. ОСОБА_4 за життя казав, що майно його залишиться тому, хто його доглядає, тобто ОСОБА_1 . Вона товаришувала з ОСОБА_19 і з ОСОБА_11 Вона за фахом лікар і часто надавала медичну допомогу ОСОБА_7 . Петренки називала ОСОБА_1 донькою, а вона їх батьками.

Вислухавши доводи учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 8, 10 копі свідоцтв).

За життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 10 вересня 1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9, 11-15 копії свідоцтв, витягів, техпаспорту) та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2018 року банківські вклади у ПАТ КБ «Приватбанк» і ПАТ «Державний ощадний банк України (а.с. 16-18 копія свідоцтва, витягів)

ОСОБА_1 звернулась 21 серпня 2020 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 20 копія постанови).

ОСОБА_3 29 грудня 2020 року звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вказавши себе сестрою померлого, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки заявником не надано документального підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавцем (а.с. 71 копія постанови).

Інші заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у матеріалах спадкової справи № 48/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відсутні (а.с. том 1 а.с. 45-76 копія спадкової справи).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статтею 1218 ЦК України).

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України)

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Установивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши письмові докази, показання свідків та пояснення учасників справи, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 протягом п`яти років на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , визнавши, що відносини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 носили характер сімейних, як доньки та батька, вони були пов`язані зі спільним побутом, веденням спільного господарства, бюджету, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат, вони залишаються за нею.

Керуючись статями 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме у період з квітня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник позивача Морозов Євгеній Євгенійович, адреса робочого місця Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, пл. Шахтарської слави, буд. 5

Відповідач: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд. 32.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 .

Представник відповідача ОСОБА_6 , адреса робочого місця АДРЕСА_8 .

Повний текст рішення складено 01 грудня 2023 року

Суддя А.В. Ткаченко