Єдиний унікальний номер №333/1315/23
Номер провадження №2/333/1424/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
20 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, позовна заява обґрунтована наступним, 12.09.2018 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 280 900 грн., що в еквіваленті складає 10 000 доларів США, за курсом 28 гривень 09 копійок за 1 долар США, на строк три роки (до 12.09.2021 р.). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. та зареєстрований в реєстрі за №1746.
Наявність боргових зобов`язань у ОСОБА_3 перед позивачем існує по теперішній час.
09.08.2023 року позивач уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача по справі суму основного боргу у розмірі 10 тисяч доларів США, та судовий збір у розмірі 2 809 грн.
Представник позивача ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
В судові засідання, призначені на 08.05.2023 року, 08.08.2023 р., 09.10.2023 р., 20.11.2023 р. відповідач по справі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання», на конверті містяться відмітки листоноші про залишення відповідачу повідомлення про необхідність з`явитись до поштового повідомлення для отримання кореспонденції, але з невідомих причин відповідач не отримав судову повістку. В зв`язку з чим суд, урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушення зобов?язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (ст. 610 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Судом встановлено наступне:
20.09.2018 року між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був укладений договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С. за р.№1746, відповідно до умов договору позивач надав, а відповідач прийняв грошові кошти у сумі 280 900,00 гривень, що в еквіваленті складає 10 000 тис доларів США, за курсом 28 гривень 09 копійок за 1 долар США строком до 12.09.2021 року
Згідно п.1 договору позики ОСОБА_2 зобов?язався повернути таку ж саму суму грошових коштів в повній сумі і в строк, передбачений договором позики.
До теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув.
За положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особами, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути одностороннімми та дво- чи багатостороннім (договори).
Відповідно до положень ч.ч.1 ,2 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовими формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має праві на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлені договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту кладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення (прострочення) відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами позики, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості ґрунтується на вимогах закону.
Позивач уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача по справі суму основного боргу у розмірі 10 тисяч доларів США, а не суму в національній валюті.
Еквівалент гривні до долара США станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції (20 листопада 2023 року) становив 36,13 грн.
Згідно з договором позики позикодавець ( ОСОБА_1 ) передаву власність позичальнику ( ОСОБА_2 ) кошти в сумі 280 900 грн., що еквівалентно 10 000 доларів США.
Отже, згідно з умовами цього договору, грошові зобов`язання позичальника виражені в національній валюті України - гривні з визначенням грошового еквівалента - долара США. З тексту договору вбачається, що гроші були отримані у гривні.
Враховуючи, що умовами договору чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті України, а еквівалент 10 000 доларів США на час ухвалення рішення судом першої інстанції становив менше отриманої за договором позики суми, тому вказана сума у договорі позики, а саме 280 900 грн., і підлягає стягненню.
Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 280 900 грн.
Крім того, за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,200, 259,263,264,265,268,272,273, 280 ЦПК України, -
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 борг за договором позики від 12.09.2018 року за р.№ 1746 в сумі 280 900 гривень (двісті вісімдесят тисяч дев`ятсот гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 2809 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Ю.Р.Піх