_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/53/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Остапчук О.Є,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, ОСОБА_4 , про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що проведеною Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР перевіркою було встановлено, що відповідачем без затвердженої у встановленому законом порядку проектної документації, без необхідного дозволу, проведена реконструкція гаражу та бані на технічному паспорті позначені як літери «П» та «Р» по АДРЕСА_1 , шляхом надбудови другого поверху та мансарди.

У зв`язку з цим позивач просив зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні гаражем та банею на прибудинковій території будинку з надвірними спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на технічному паспорті позначені як літери «П» та «Р», шляхом знесення самочинного будівництва та приведення гаражу та бані до попереднього стану згідно технічного паспорту на будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 від 31 січня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

До участі у справі у якості правонаступника відповідача залучено його дружину ОСОБА_2 .

Також, до участі у справі у якості осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Одеську міську раду та ОСОБА_4 .

Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначив, що позивач не є одноособовим власником спірної будівлі. Тому, оскільки право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, ОСОБА_1 повинен отримати згоду від іншого співвласника ОСОБА_3 - на здійснення права спільної часткової власності шляхом звернення із позовом про знесення спірного будинку.

Представник відповідача також зазначив про те, що позивач не надав належних доказів, що реконструкцію спірної будівлі здійснив саме ОСОБА_5 .

До судового засідання сторони та їх представники, представник третьої особи не з`явились.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2018 року по справі № 520/2477/18 позов ОСОБА_5 задоволено, постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, якими було притягнуто до відповідальності ОСОБА_5 , визнано протиправними та скасовано. В ході розгляду вказаної справи судом також встановлено, що ОСОБА_5 не проводив будівельних чи будь-яких робіт з реконструкції будівель АДРЕСА_1 та не замовляв їх у сторонніх осіб.

Частина домоволодіння належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері ОСОБА_6 , силами та за рахунок якої за життя проводилися будівельні роботи в період до 2000 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_5 не вчиняв будівельні роботи з реконструкції спірного домоволодіння, тому не міг порушити права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, що розглядається, позов пред`явлено з підстав здійснення відповідачем будівельних робіт без відповідного дозволу та оформлення документів на будівництво.

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (частина сьома статті 376 ЦК України).

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 не притягувався до відповідальності за здійснення будівельних робіт без отримання дозвільних документів.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Одеська міська рада, ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні гаражем та банею на прибудинковій території будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинного будівництва та приведення гаражу та бані до попереднього стану згідно технічного паспорту на будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 31 січня 2014 року, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 08.06.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.