Справа № 472/501/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2023 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Фігурської К.М.,

представника позивача Крюкової М.В. ,

представника відповідача Венделя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2023 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 19.09.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 4797451 про надання споживчого кредиту на суму 20000 грн. зі строком кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 19.10.2021 року, яка зазначена в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало, та надало йому кредит в сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

19.10.2021 року відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим відповідно до п.4.3 Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював.

17.01.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» укладено Договір факторингу № 17.01/23-Ф, відповідно до вимог якого ТОВ «Авентус Україна» за плату, а ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «Авентус Україна» і боржниками.

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає у розмірі 85215,30 грн., з яких: 20 000 грн. - тіло кредиту; 45 600 грн. - сума процентів за користування кредитом; 16924,80 грн. - інфляційні втрати; 2690,50 грн. - три відсотки річних.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості за Договором № 4797451 у розмірі 85 215 грн. 30 коп., понесені судові витрати в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

14 липня 2023 року до суду від представника відповідача Венделя О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач вказав, що відповідач, укладаючи Кредитний договір № 4797451 від 19.09.2021 року, зайшов через особистий кабінет на Веб-сайт ТОВ «Авентус Україна»: https://www.creditplus.ua, де ознайомившись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту та пройшовши реєстрацію в ІТС ТОВ «Авентус Україна», підписав зазначений Кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора «НОМЕР_8» та отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн. на свою платіжну картку № НОМЕР_1 . При цьому позивач, як на докази вказаного, посилається на паперову копію електронного Кредитного договору № 4797451 від 19.09.2021 р. та Довідку № 2351 від 20.01.2023 р. ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» щодо успішної виплати кредиту відповідачу. Із зазначеними доводами позивача не погоджуються, оскільки долучена паперова копія електронного Кредитного договору № 4797451 від 19.09.2021 року містить дані про засоби зв`язку - тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які ніколи не належав відповідачу. Крім того, вказана копія Кредитного договору № 4797451 від 19.09.2021 року як і Таблиця обчислення загальної вартості кредиту (Додаток № 1) та Паспорт споживчого кредиту, містять дані про нібито підписання зазначеного Кредитного договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «НОМЕР_8», але при цьому будь-яких доказів направлення цього ідентифікатора та отримання його відповідачем позовна заява не містить.

У даному випадку, паперова копія електронного Кредитного договору № 4797451 від 19.09.2021 р., взагалі не містить інформації щодо засобу зв`язку, на який повинен був надійти одноразовий ідентифікатор, лише в Розділі «Реквізити та підписи сторін» зазначено тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , та електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , але жодного доказу надходження вказаного одноразового ідентифікатора /«НОМЕР_8»/ на вказані телефони чи електронну адресу позивачем не надано.

У даному випадку, позивачем такої заяви-анкети до позовної заяви не додано, що свідчить про необізнаність Відповідача з умовами надання кредиту.

Всі докази позивачем подано в паперових носіях, не завірені належним чином, і при цьому не зазначено про наявність оригіналу електронного доказу, а отже, не являються доказами у справі. Що стосується доказу позивача - Довідка № 2351 від 20.01.2023 року ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» щодо успішної виплати кредиту відповідачу, то вказана довідка не є фінансовим документом, а отже, і не є доказом здійснення фінансової операції.

Відповідач заперечує щодо укладення ним 19.09.2021 року за допомогою ІТС електронного Кредитного договору № 4797451 з ТОВ «Авентус Україна», згідно якого він нібито отримав кредит в розмірі 20 000,00 грн. та підписання цього Кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора «НОМЕР_8», так як вказаний ідентифікатор не надходив на засоби зв`язку відповідача, а Позивачем не надано жодних належних доказів того, що саме відповідачем було застосовано будь-яким способом зазначений одноразовий ідентифікатор, отримання відповідачем будь-яким іншим чином цього одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації відповідача в ІТС ТОВ «Авентус Україна». За такого, вказаний вище договір не є таким, що укладений у письмовій формі, а отже є нікчемним відповідно до ст. 1055 ЦК України. Додані до позову Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджені наказом від 16.01.2020 р. № 53-ОД, не містять підпису відповідача.

Що стосується переходу прав вимоги за вказаним Кредитним договором до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі Договору факторингу № 17.01/23-Ф від 17.01.2023 р. з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», хочеться звернути увагу, що долучений до позову Витяг з Реєстру боржників якимось чином містить підписи сторін, що є дивним, адже підписи має містити сам Реєстр боржників, а Витяг формується самим позивачем, що свідчить про недопустимість вказаного Витягу як доказу у справі. До того ж, підпис у вказаному Витязі директора Чернової Яніни не відповідає підпису ні на Акті прийому-передачі Реєстру боржників, ні на Договорі факторингу, що викликає сумніви в його достовірності.

Крім того зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. У даному випадку, строк дії Кредитного договору по 18.10.2021 р., а проценти, які просить стягнути позивач, нараховані по 18.01.2022 року. Також позивачем нараховані інфляційні втрати та 3 % річних на всю суму заборгованості (65 600,00 грн.), включаючи і незаконно нараховані проценти, тоді як інфляційні втрати і 3 % річних нараховуються на тіло кредиту (на суму позики). Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» щодо стягнення з відповідача - ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 65 600,00 грн., яка складається з: 20 000,00 грн. - сума кредиту, 45 600,00 грн. - сума процентів за користування, не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити.

11 серпня 2023 року від представника позивача Крюкової М.В. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Щодо розрахунків позивач зазначає, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 Договору (п. 1.4 Кредитного договору). Однак ні позивач, ні первісний кредитор до відповідача не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, неустойки (штрафу, пені) за Кредитним договором. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 Договору. Таким чином, жодних підвищень процентної ставки в односторонньому порядку не було здійснено. Оскільки ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, то відповідно, позбавлене можливості відкривати будь - які рахунки для клієнтів, і як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію НБУ. Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання Кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. Одночасно позивач інформує, що платіжний провайдер надав первісному кредитору ТОВ « Авентус Україна» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов Договору про організацію переказу платежів №087/20-П від 08.07.2020, укладеного між ТОВ ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна».

19.10.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3 Кредитного договору Кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладення договору саме такого змісту, що фактично невілює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. А тому заперечення відповідача щодо строків позовної давності не можуть бути взяті до уваги. Просить позов ТОВ «ФК «Фінтраст України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити у повному обсязі.

28.11.2023р. від представника відповідача надійшла заява про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 65600 грн. заборгованості, 199,40 грн. - три відсотка річних. судовий збір в розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Представник відповідача, адвокат Вендель О.М., заперечував щодо прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог, посилаючись на той факт, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Вказує, що по справі вже проведено не одне судове засідання, справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Під час судового розгляду було з`ясовано, що частина позовних вимог не підлягає задоволенню, а це в свою чергу впливає на розподіл судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача.

Представник позивача «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» Крюкова М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Вендель О.М. в судовому засіданні свої доводи, викладені у відзиві, підтримав та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_2 було укладено електронний договір № 4797451 про надання споживчого кредиту на суму 20 000 грн., строком на 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому грошові кошти шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № № НОМЕР_1 . Відповідно до п.1.5 Кредитного Договору стандартна кредитна ставка становить 1,90 % в день застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4,2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Підписанням вказаного договору ОСОБА_2 підтвердив, що він ознайомився на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

17.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» укладено договір факторингу № 17.01/2023-Ф, відповідно до вимог якого ТОВ «Авентус Україна» передає за плату, а ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників між ТОВ «Авентус Україна» і боржниками.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 17.01/2023-Ф від 17.01.2023, ТОВ «Авентус Україна» було відступлено, а ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» прийнято право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором позики № 4797451 на загальну суму заборгованості 20 000 грн. та сума заборгованості за відсотками 45 600,00 грн., що загалом складає 65 600,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

На виконання вказаної вимоги на електронну адресу боржника ОСОБА_2 було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за договором позики (а.с. 20).

У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором позики утворилась заборгованість в сумі 85215 (вісімдесят п`ять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 30 (тридцять) копійок, з яких: сума кредиту - 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок; сума процентів за користування кредитом - 45600 (сорок п`ять тисяч шістсот ) гривень 00 копійок; інфляційні втрати - 16924 (шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок та три відсотки річних - 2690 (дві тисячі шістсот дев`яносто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ст. 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із змісту ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні представником відповідача Вендель О.М. зазначено, що позивачем невірно було нараховано інфляційні втрати та 3 % річних на всю суму заборгованості (65600 грн.), оскільки вони повинні нараховуватися на тіло кредиту (на суму позики).

Суд погоджується з позицією адвоката Венделя О.М., виходячи з наступного, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Прострочена сума боргу становить 20000 грн., а не 65600 грн., так як згідно договору факторингу позивач отримав право вимогу на вказану суму, яка складається із 20000 грн. - основного боргу, та 45600 грн. - відсотки.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та який в подальшому продовжено.

Виходячи з наведеного не підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо стягненню інфляційних витрат за період: лютий 2022р. - квітень 2023р.

А вимоги щодо стягнення 3% річних, підлягають частковому задоволенню за період з 18.01.2022р. по 23.02.2022р. (включно) розрахованих на прострочену суму заборгованості в розмірі 20000 грн., що становить 60,02 грн.

(20000 грн. * 3) : 100:365*37(днів прострочення до 24.02.2023р.)

Суд не приймає заяву про зменшення позовних вимог, так як вона подана з порушенням п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України «Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження».

По справі проведено не одне судове засідання: 12.07.2023р., 05.09.2023р., 03.10.2023р., 07.11.2023р., 22.11.2023р.

Заява представника позивача про зменшення позовних вимог обумовлена тим, що згідно пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час військового стану не нараховуються інфляційні втрати та 3% річних на суму заборгованості за договором позики.

Позов ТОВ «Фінансова компанія Фінтраст Україна» було подано до суду, згідно поштового конверту 02.06.2023р., коли норма п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України вже діяла.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як убачається з договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 між ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» в особі директора Леонової В.В. та адвокатом Крюковою М.В. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.25).

Згідно звіту про надання правової допомоги за договором № 07/07-2022 від 07.07.2022 ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» в особі Генерального директора Леонової В.В. та адвокат Крюкова М.В. підписали звіт про надання правової допомоги і підтвердження того, що згідно з умовами Договору № 07/07-2022 про надання правової допомоги від 07.07.2022 Крюкова М.В. надала, а ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» отримали правову допомогу, яка полягає в зборі та аналізі доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , складення та подання до суду позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 (а.с.25). Відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 397/31/05 від 31 травня 2023 вартість послуг адвоката Крюкової М.В. зі збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , складення та подання до суду позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 складає 8000 грн (а.с.26). Як убачається з копії платіжного доручення № 495 від 01.06.2023, ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» проведено оплату послуг адвоката Крюкової М.В. відповідно до рахунку на оплату по замовленню № 397/31/05 від 31 травня 2023 на суму 8000 грн (а.с.27).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час( ст. 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач належним чином документально підтвердив такі витрати, та з врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 6164 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору в сумі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 495 від 01.06.2023 року (а.с.27), а тому дані витрати суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2068 грн. 02 коп. грн.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, суму заборгованості в розмірі 65600 (шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень та три відсотки річних в сумі 60 (шістдесят) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2, судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2068 (дві тисячі шістдесят вісім) гривень 02 (дві) копійки та витрати на правничу допомогу в розмірі 6164 (шість тисяч шістдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський

Дата складання повного судового рішення 05.12.2023 року.