Справа №:755/7127/23
Провадження №: 2-о/755/270/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

31 травня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про видачу обмежувального припису.

31 травня 2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено склад суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - головуючий суддя Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

01 червня 2023 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису передано в провадження судді Савлук Т.В.

Вивчивши матеріали заяви про видачу обмежувального припису на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства та визначення правил територіальної підсудності, суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч.1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису регламентовано Главою 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Оскільки заява про видачу обмежувального припису розглядається у порядку окремого провадження, то згідно до ч.3 ст.294 ЦПК України дана справа повинна розглядатись із додержанням загальних правил, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 350-1 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Право на місце проживання передбачене ст. 33 Конституцією України, ст. 13 Загальною декларацією прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, визнається житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Однак, чинне законодавство дає ще й інше розуміння поняття «місце проживання», під яким слід розуміти адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік (ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Від місця проживання законодавець відмежовує «місце перебування», тобто адміністративно-територіальну одиницю, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Виходячи зі змісту поданої до суду заяви про видачу обмежувального припису, зареєстроване місце проживання заявник ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Інших даних, які містять достовірну інформацію щодо місця проживання заявника за адресою, яка територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва, в додатках до заяви відсутні, підстави визначення підсудності саме Дніпровському районному суду міста Києва заявником не наведено.

Слід зазначити, що долучений в копії Договір найму житлового приміщення від 24 грудня 2022 року, де стороною виступає ОСОБА_1 , предметом договору є квартира АДРЕСА_2 , був укладений сторонами договору на певний термін (п.4.1 Договору), строк дії договору закінчився на дату звернення з цією заявою до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. ( ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України)

За змістом положень ч.1 статті 378 ЦПК, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Виходячи з наведеного, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, не підлягає розгляду Дніпровським районним судом міста Києва, оскільки подана без дотримання вимог ст. 350-1 ЦПК України, що зумовлює вирішення питання про передачу цивільної справи для подальшого розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Враховуючи викладене та керуючись статями 31, 260, ч. 3 ст. 294, 350-1,354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу №755/7127/23 (провадження №2-о/755/270/23) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я