Справа № 361/4461/23
Провадження № 2/361/3067/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 листопада 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Фаізової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в своїй позовній заяві зазначав, що 15 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем було відкрите виконавче провадження № 68661587 про примусове виконання виконавчого напису №9790 від 04.02.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» в сумі 31636,43 грн.

Постановою від 21 лютого 2022 року приватним виконавцем Жарчинським Олексієм Анатолійовичем за виконавчим провадженням № 68661587 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

Вважає, що виконавчий напис нотаріуса №9790 від 04.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» в сумі 31636,43 грн. вчинено приватним нотаріусом Бригідою Володимиром Олександровичем з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому він має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позивач зазначала, що не отримувала кредитів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» та не має заборгованості по кредитам ні перед цією, ні перед іншими фінансовими установами.

Ніяких повідомлень про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» стало правонаступником прав та обов`язків іншої кредитної установи за отриманим мною кредитом вона не отримувала.

Нею не було отримано письмової вимоги (повідомлення) ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому вона не визнаю розмірів заборгованості, нарахованої ТОВ «ФК «ПАРІС», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони стягувана щодо кредитних зобов`язань.

У зв`язку з не інформуванням її про стан розрахунків за кредитним договором вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК «ПАРІС» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9790, вчинений 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 31 636,43 грн. та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» судовий збір у сумі 1073,60 грн. за подання позову та в сумі 536,80 грн. за забезпечення позову, 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Жупинський М.А. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В прохальній частині позову просила про розгляд справи без її участі.

В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не подано.

В судове засідання третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський О.А.. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що 04 лютого 2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №9790.

У виконавчому написі приватним нотаріусом запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка є боржником за кредитним договором №0033904 від 19.06.2019 року, укладеним між нею та Акціонерним товариством «РВС Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс». Стягнення заборгованості проводиться за період з 19.06.2019 року по 04.02.2022 року. Сума заборгованості становить 31586,43 грн.

Положення статті 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з п. 1.1. вищевказаної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 3.1 вказаної глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат», у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172».

У постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 та від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц у подібних правовідносинах.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 лютого 2022 року, тобто після набрання законної сили вищевказаною постановою, з порушенням порядку його вчинення, в тому числі й з тих підстав, що договір, на виконання якого вчинявся такий виконавчий напис, не був нотаріально посвідчений.

Також відповідачем до суду не надано документів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинявся виконавчий напис, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

З огляду на зазначене, суд позбавлений можливості встановити безспірність заборгованості, яку просить стягнути на свою корить відповідач за виконавчим написом.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безспірності заборгованості позивача ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс».

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, керуючись приписами статті 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1610,40 грн. (судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову).

Також на підставі ст. 137 ЦПК України необхідним суд вважає, що підлягає стягненню із відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» на користь позивача ОСОБА_1 витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №12/05-23 від 12.05.2023 року, актом виконаних робіт по договору від 22.05.2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 22/05 від 22.05.2023 року, ордером на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 13, 76, 80, 81, 137, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9790, вчинений 04 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 31636,43 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, адреса місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 77-А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. та витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Писанець Н.В.