Справа № 639/6277/23
Провадження № 2/639/2321/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 і просить суд розірвати шлюб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.12.2007 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №3305.

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що останнім часом відносини поступово погіршились, зникли спільні інтереси, зрозуміли що мають різні погляди на життя та шлюб, відсутнє взаєморозуміння. Втратили почуття любові та поваги один до одного. 25 вересня 2023 року чоловік зібрав речі та поїхав із дому. Подружні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально.

30 жовтня 2023 року, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено запит до Департаменту реєстрації Харківської міської ради про реєстрацію місця проживання для встановлення місця проживання відповідача по справі.

06 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла відповідь на вищезазначений запит.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позивних вимог не заперечував, просив шлюб розірвати.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що сторони уклали шлюб, який було зареєстровано 08 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3305, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 08.12.2007 року (а.с. 14).

В шлюбі у сторін народилась діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають з матір`ю (а.с. 6, 7, 19).

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та відповідача, який позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своїй заяві просила суд залишити прізвище без змін.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.1) в розмірі 536,80 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 247, 265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 08 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №3305.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок відповідно до квітанції №9322-0395-6989-0787 від 26.10.2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 04.12.2023.

Суддя С.О. Рубіжний