Справа № 577/171/23
Провадження № 2/577/169/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді: Семенюк І.М.

заучастю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп Сумської області цивільну справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ :

Виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з позовом , в якому просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу, установи чи особи, до якої буде влаштована дитина до її повноліття .

Вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 19.09.2022 року, батька дитини, ОСОБА_8 , позбавлено батьківських прав. 21.09.2021 року виконавчим комітетом було прийнято рішення про негайне відібрання дитини у матері у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життя і здоров`ю дитини, 04.10.2021 року на підставі направлення служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації дитина була влаштована до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області, матері було наголошено на необхідності відвідувати свого сина в центрі реабілітації , забезпечувати усім необхідним. Проте, за час перебування дитини в закладі, мати провідала його лише двічі. На підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.11.2021 року дитина була відібрана у матері без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до розпорядження Роменської районної військової адміністрації від 26.12.2022 №236 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування до неї дитини, позбавленої батьківського піклування» дитина була влаштована з 28.12.2022 на виховання та спільне проживання в родину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Згідно з інформацією, наданою Конотопським міським центром соціальних служб від 06.12.2022 №01-03/259, родині ОСОБА_9 надавалась послуга соціального супроводу з 30.09.2021 по 14.12.2021. Протягом 2022 року до центру соціальних служб щодо отримання соціальних послуг ОСОБА_2 не зверталась, веде не організований спосіб життя, ніде не працює, умови проживання в будинку залишаються незадовільними. На постійні рекомендації щодо покращення санітарно-гігієнічних умов проживання, матір не відреагувала. ОСОБА_2 на обліку центру не перебуває, чим доводить, що не бажає вирішувати питання щодо свого працевлаштування та утримання малолітньої дитини, що свідчить про відсутність наміру змінювати ситуацію на краще. Відповідач не приклала жодних зусиль для налагодження матеріального благополуччя сім`ї, нею не прикладено зусиль для повернення їй на виховання її малолітнього сина. Найжахливішим є те, що відповідачка знаходить час для влаштування свого особистого життя, постійно з`ясовує стосунки з колишнім чоловіком, більш за все її цікавить заборгованість по аліментам, які ОСОБА_8 майже не сплачував, в той час, коли її дитина вже більше року перебуває в державному закладі та позбавлена батьківської турботи та уваги. Рік, який відповідач прожила без сина, не став для неї уроком, ОСОБА_2 не зробила для себе ніяких позитивних висновків, свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Слід зазначити, що ОСОБА_2 вже була позбавлена батьківських прав відносно двох доньок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за неналежне виконання батьківських обов`язків, що безперечно свідчить про те, що у відповідачки відсутні будь-які материнські почуття та любов до своїх дітей. Тому, вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки таке буде відповідати інтересам дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Пояснила, що органом опіки та піклування було всебічно вивчено життєву ситуацію, в якій опинився неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і зроблено висновок, що в інтересах неповнолітньої дитини доцільно позбавити батьківських прав його матір ОСОБА_2 , як таку, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує, вказує, що сумує за сином, дуже його любить, але через відсутність коштів не їздила до сина. За станом здоров`я пішки довго ходити не може, є інвалідом, розмір пенсії незначний, тому шукає роботу. Має намір повернути сина, тому що він є сенсом її життя. Коли він перебував у центрі реабілітації, передавала йому посилки, телефонувала. На даний час, їй невідомо, де її дитина, тому не мала можливості з ним спілкувася. Вона телефонувала в Хоружівський центр реабілітації , щоб дізнатися, де її син, однак інформації не отримала. Отримавши позов, дізналася, що її дитина влаштована у іншу родину. Через воєнний стан утруднено транспортне сполучення, тому поїхати до дитини можливо з пересадками, а їй важко через інвалідність, до того ж, треба додаткові кошти.

Представник ОСОБА_3 підтримує ОСОБА_2 , вказуючи на те, що відповідач є гарною матір`ю, в той час, коли дитина була з нею, вона піклувалася, доглядала і виховувала сина. На даний час вона опинилася у складній ситуації, коли особі з інвалідністю важко знайти роботу. Але це не є підставою позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В свідоцтві про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю записана ОСОБА_2 ( а.с.8).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року, ОСОБА_4 був відібраний у ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав ( а.с.14).

Відповідно до довідки КЗСОР «Хоружівський центр соціально- психологічної реабілітації дітей області» від 12.12.2022 №223, за час перебування ОСОБА_4 в закладі з 12.10.2021 року матір відвідала його лише двічі 15.06.2022 та 06.09.2022, інколи спілкувалася з сином по телефону, матеріально не забезпечувала дитину( а.с.9).

Згідно розпорядження Роменської районної військової адміністрації від 26.12.2022 №236 «Про створення прийомної сім`ї та влаштування до неї дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_4 влаштований з 28.12.2022 на виховання та спільне проживання в родину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ( а.с.13).

У відповідності до інформації, наданої Конотопським міським центром соціальних служб від 06.12.2022 №01-03/259, родині ОСОБА_9 надавалась послуга соціального супроводу з 30.09.2021 по 14.12.2021. Протягом 2022 року до центру соціальних служб щодо отримання соціальних послуг ОСОБА_2 не зверталась ( а.с.12)

Відповідно інформації, наданої Конотопським міськрайонним центром зайнятості, ОСОБА_2 на обліку в центрі не перебуває( а.с.10)

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків, оскільки таке буде відповідати інтересам дитини ( а.с.5,6).

Свідок ОСОБА_12 , двоюрідна тітка відповідача, в судовому засіданні пояснила, що приблизно два роки ОСОБА_13 вела нормальний образ життя, вийшла заміж, народила дитину. Вона їй допомагала налагодити побут, отримувати субсидію. Потім ОСОБА_13 виїхала в невідомому напрямку, залишила не замкненим будинок, зі слів сусідів почула, що та поїхала до якогось чоловіка, а що до цього дитина її в стані алкогольного сп`яніння тягла по східцях. На даний час з нею не спілкується.

Свідок ОСОБА_14 показала, що знає ОСОБА_13 багато років, вона їй допомагала в побуті, сварила за п`янку, оскільки бачила її в автобусі в стані алкогольного сп`яніння разом з дитиною. В хаті прибирали, але ОСОБА_13 порядок не підтримувала, вважає, що її необхідно лікувати від алкоголізму.

Свідок ОСОБА_15 , рідна сестра відповідача, показала, що вона виховує двох доньок відповідачки, відносно яких ОСОБА_13 позбавлена батьківських прав, а вона є їх опікуном. Як мати ОСОБА_13 -ніяка. Дітей не виховує, не доглядає, про них не піклується. Після того, як позбавили її батьківських прав відносно доньок, вона народила сина, якого також не виховувала , не слідкувала за дитиною, уваги йому не приділяла. Який спосіб життя веде на даний час, вона не знає, оскільки спілкується з нею раз на два -три місяці, Про те, що дитину в неї відібрали, знає від людей. Їх тітка з подругою допомагали ОСОБА_13 в побуті, але припинили це робити через негідну поведінку відповідачки.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів надані в судовому засіданні пояснення свідків.

Стаття ст. 150 СК України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. А ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.ч.1.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з принципом 2 Декларації про права дитини, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи і гідності.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Згідно з приписами пунктів 15, 16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом, у відповідачки було відібрано дитину, неповнолітнього сина ОСОБА_16 , без позбавлення батьківських прав, оскільки матір свідомо, тривало нехтувала своїми батьківськими обов`язками щодо сина, якого поміщено спочатку до Хоружівського центру соціально- психологічної реабілітації дітей області, а потім 28.12.2022 влаштовано на виховання та спільне проживання в родину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . За час перебування дитини в родині матір жодного разу не відвідала родину, навіть, не телефонувала. Її твердження, що не знала , де її дитина, не заслуговують на увагу суду, оскільки, отримавши позовну заяву з додатками, дізналася, де її дитина і, поки тривав судовий розгляд, мала можливість приділити увагу дитині, не будучи при цьому зайнятою по роботі, бо не працевлаштована, має дохід у виді пенсії по інвалідності і вказані обставини не заважали звернутися до позивача за інформацією про контактні дані з родиною, де влаштована її дитина. Однак, ОСОБА_2 цього не зробила і не намагалася, що свідчить про її безвідповідальне ставлення до дитини та ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не створює умов для нормального розвитку, і вказані відомості належним чином доведені, тому є підстави позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_16 , і що це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу, установи чи особи, до якої буде влаштоване дитина щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 10 січня 2023 року , тобто з дня звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, ст. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, Законом України "Про охорону дитинства", ст. 4, 150,151, 164, 170 СК України, ст. 4,5, 12, 81, 141, 263 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги виконавчого комітету Конотопської міської ради задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь органу, установи чи особи, до якої влаштована дитина, починаючи стягнення з 10 січня 2023 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073 ( одну тисячу сімдесят три ) гривні 60 копійок на рахунок: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його оголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: виконавчий комітет Конотопської міської ради ( юридична адреса: 41600, м. Конотоп, пр. Миру, 8 Сумської області, )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( місце проживання АДРЕСА_2 )

Суддя Семенюк І. М.