Ухвала

26 травня 2023 року

м. Київ

справа № 607/6274/19

провадження № 61-1664св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: державний реєстратор Завалівської сільської ради Тернопільської області Кухаришин Василь Васильович, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 ,

особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_4 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у складі колегії суддів: Міщія О. Я., Костів О. З., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

У березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до державного реєстратора Завалівської сільської ради Тернопільської області Кухаришина В. В., Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відділу щодо державної реєстрації земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності на земельні ділянки та визнання права власності, посилаючись на те, що шляхом участі в електронних торгах з реалізації арештованого майна, проведених Державним підприємством «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_1 придбав земельні ділянки площею 0,0650 га з кадастровим номером :01:001:0588, площею 0,0650 га з кадастровим номером :01:001:0589, площею 0,0649 га з кадастровим номером :01:001:0590, площею 0,0678 га з кадастровим номером :01:001:0591, площею 0,1399 га з кадастровим номером :01:001:0634, площею 0,453 га з кадастровим номером :01:001:0635, площею 0,3182 га з кадастровим номером :01:001:0636, а ОСОБА_2 придбав земельні ділянки площею 0,0983 га з кадастровим номером :01:001:0627 та площею 0,0930 га з кадастровим номером :01:001:0628. Вказані земельні ділянки належали боржнику ОСОБА_3 і були реалізовані на електронних торгах в межах виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 607/710/15, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18 червня 2015 року, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 1 317 768,91 грн та виконавчого листа № 607/1061/16 від 18 червня 2015 року про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 953 736,80 грн. Після продажу земельних ділянок на електронних торгах їх попередній власник - відповідач ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання відчужених земельних ділянок, внаслідок чого Відділом у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області були зареєстровані нові земельні ділянки площею 0,2627 га з кадастровим номером :01:001:0648, площею 0,4259 га з кадастровим номером :01:001:0649, площею 0,5929 га з кадастровим номером :01:001:0650, площею 0,1591 га з кадастровим номером :01:001:0651, площею 0,1591 га з кадастровим номером :01:001:0652, що розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. На придбані ними земельні ділянки було накладено арешт в рамках виконавчого провадження, а також ухвалами судів у порядку забезпечення позовів у справі № 607/11488/19 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування актів про проведення електронних торгів та у справі № 607/9369/19 - за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ДП «Сетам», ОСОБА_1 про визнання результатів електронних торгів недійсними. Тому проведена державна реєстрація новостворених земельних ділянок та права власності на них за ОСОБА_3 є протиправними. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили: якому просили:

1) визнати протиправними дії Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок шляхом закриття Поземельної книги, державної реєстрації нових земельних ділянок, розташованих на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за кадастровими номерами:

- :01:001:0648 площею 0,2627 га, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:0588 площею 0,0650 га, :01:001:0589 площею 0,0650 га, :01:001:0590, площею 0,0649 га та :01:001:0591 площею 0,0678 га;

- :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:00627 площею 0,0983 га, :01:001:0628 площею 0,0930 га, :01:001:0625 площею 0,1039 га та :01:001:0629 площею 0,1305 га;

- :01:001:0650 площею 0,5929 га, яка утворилася в результаті об`єднання земельних ділянок :01:001:0635 площею 0,4530 га та :01:001:0634 площею 0,1399 га;

- :01:001:0651 площею 0,1591 га та :01:001:0652 площею 0,1591 га, які утворилися в результаті поділу земельної ділянки :01:001:0636 площею 0,3182 га;

2) визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651 та :01:001:0652 за ОСОБА_3 ;

3) визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0648 площею 0,2627 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591 га, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;

4) визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/20 частин земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року у складі судді Черніцької І. М. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що у позивачів відсутнє свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна з електронних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, а також відсутня відмова нотаріуса у видачі такого свідоцтва, так як позивачі не зверталися щодо його видачі. Акт про проведені електронні торги не є тим документом, що підтверджує право власності на майно. Він лише підтверджує той факт, що електронні торги з реалізації майна відбулися та визначено переможців, і в подальшому є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з торгів. Після внесення відомостей до Реєстру прав за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру формується інформація з нього, яка й підтверджує набуття права власності на нерухоме майно.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким задоволено позов. Визнано протиправними дії Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо скасування державної реєстрації земельних ділянок шляхом закриття Поземельної книги, державної реєстрації нових земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0648 площею 0,2672 га, :01:001:0649 площею 0,4259 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591 га, що розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651, :01:001:0652 за ОСОБА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами: :01:001:0648 площею 0,2627 га, :01:001:0650 площею 0,5929 га, :01:001:0651 площею 0,1591 га, :01:001:0652 площею 0,1591 га, які розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 9/20 частин земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0649 площею 0,4259 га, яка розташована на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 не мав права звертатися до Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо поділу і об?єднання проданих з торгів земельних ділянок, оскільки їх власниками вже були позивачі. На момент вчинення реєстраційних дій з набутих позивачами земельних ділянок не був знятий арешт, а відтак державний реєстратор не мав права вчиняти реєстраційні дії щодо поділу і об`єднання спірних земельних ділянок. Отже, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не відповідає обставинам справи та вимогам закону. З огляду на те, що видача переможцю прилюдних торгів акта про придбання майна з прилюдних торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів, а також враховуючи неможливість реалізувати власниками свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на придбані земельні ділянки.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року - без змін.

Судове рішення Верховного Суду мотивоване тим, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, врахувавши обраний позивачами спосіб захисту порушених прав, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Аргументи, викладені у касаційній скарзі є неприйнятними, та такими, що не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, а відтак касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.

02 лютого 2023 року особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_4 подала до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389, пунктом 8 частини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ОСОБА_4 вказала, що апеляційний суд прийняв рішення про її права, свободи, інтереси та обов`язки, не залучивши її до участі у справі, не дослідив зібрані у справі докази, якими підтверджується, що вона є співвласником земельних ділянок площею 0,2627 га з кадастровим номером :01:001:0648, площею 0,4259 га з кадастровим номером :01:001:0649, площею 0,5929 га з кадастровим номером :01:001:0650, площею 0,1591 га з кадастровим номером :01:001:0651, площею 0,1591 га з кадастровим номером :01:001:0652, що розташовані на території Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, так як ОСОБА_3 набув їх під час шлюбу з нею та це майно є їх спільною сумісною власністю. При цьому апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19, від 17 травня 2021 року у справі № 309/2340/15, за змістом яких незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови в задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

01 березня 2023 року справа № 607/6274/19 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 1, абзацу 1 пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 частини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що 21 жовтня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/710/15 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 1 200 000 грн та 114 114,91 грн.

10 жовтня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист № 607/1061/16-ц про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 953 736,81 грн інфляційних втрат та 13 589 грн сплаченого судового збору.

Вищевказані виконавчі листи пред`явлені до виконання та у виконавчій службі перебуває зведене виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 10 жовтня 2016 року у виконавчому провадженні № 52615791 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що йому належить.)

20 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Тернопільського Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено акт опису і арешту майна, належного ОСОБА_3 , в тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0634, :01:001:0635 та :01:001:0636, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада.

22 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Тернопільського Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено акт опису і арешту майна, належного ОСОБА_3 , у тому числі земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0588, :01:001:0589, :01:001:0590, :01:001:0591, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада.

Відповідно до актів про проведення електронних торгів від 05 грудня 2016 року та від 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано переможцем електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,1399 га з кадастровим номером :01:001:0634, площею 0,453 га з кадастровим номером :01:001:0635, площею 0,3182 га з кадастровим номером :01:001:0636, площею 0,0650 га з кадастровим номером :01:001:0588, площею 0,0650 га з кадастровим номером :01:001:0589, площею 0,0649 га з кадастровим номером :01:001:0590, площею 0,0678 га з кадастровим номером :01:001:0591, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада, цільове призначення - для індивідуального садівництва.

Також згідно з актами про проведення електронних торгів від 14 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано переможцем електронних торгів з реалізації належних ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,0983 га з кадастровим номером :01:001:0627 та площею 0,0930 га з кадастровим номером :01:001:0628, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Шляхтинецька сільська рада, цільове призначення - для індивідуального садівництва.

25 травня 2018 року ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо: поділу земельної ділянки площею 0,3182 га, кадастровий номер :01:001:0636, на дві земельні ділянки; об`єднання земельних ділянок площею 0,4530 га, кадастровий номер :01:001:0635, та площею 0,1399 га, кадастровий номер :01:001:0634, які вже були продані на електронних торгах.

Також ОСОБА_3 замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо:

- об`єднання земельних ділянок площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:001:0588, та площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:001:0589;

- об`єднання земельних ділянок площею 0,0649 га, кадастровий номер :01:001:0590, та площею 0,0678 га, кадастровий номер :01:001:0591;

- об`єднання земельних ділянок площею 0,0983 га, кадастровий номер :01:001:00627, площею 0,0930 га, кадастровий номер :01:001:00628, площею 0,1039 га, кадастровий номер :01:001:00625, та площею 0,1305 га, кадастровий номер :01:001:00629.

Таким чином, внаслідок поділу земельної ділянки площею 0,3182 га, кадастровий номер :01:001:0636, на дві земельні ділянки у Державному земельному кадастрі було скасовано запис про державну реєстрацію цієї земельної ділянки та закрито Поземельну книгу.

У Поземельній книзі на сформовані в результаті поділу земельні ділянки площею 0,1591 га, кадастровий номер :01:001:0651, та площею 0,1591 га, кадастровий номер :01:001:0652, здійснено запис про такий поділ із зазначенням скасованого кадастрового номера :01:001:0636 земельної ділянки площею 0,3182 га.

На підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41318691 та № 41319792 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1591 га, кадастровий номер :01:001:0651, та площею 0,1591 га, кадастровий номер :01:001:0652.

Внаслідок об`єднання земельних ділянок площею 0,4530 га, кадастровий номер :01:001:0635, та площею 0,1399 га, кадастровий номер :01:001:0634, у Державному земельному кадастрі скасовано записи про державну реєстрацію цих земельних ділянок та закрито Поземельні книги.

У Поземельній книзі на сформовану в результаті об`єднання земельну ділянку площею 0,5929 га, кадастровий номер :01:001:0650, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів :01:001:0634 земельної ділянки площею 0,1399 га та :01:001:0635 земельної ділянки площею 0,4530 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41308250 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,5929 га, кадастровий номер :01:001:0650.

Внаслідок об`єднання земельних ділянок площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:001:0588, площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:001:0589, площею 0,0649 га, кадастровий номер :01:001:0590, площею 0,0678 га, кадастровий номер :01:001:0591, у Державному земельному кадастрі скасовано записи про державну реєстрацію цих земельних ділянок та закрито Поземельні книги.

У Поземельній книзі на сформовану в результаті об`єднання земельну ділянку площею 0,2627 га, кадастровий номер :01:001:0648, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів :01:001:0588 земельної ділянки площею 0,0650 га, :01:001:0589 земельної ділянки площею 0,0650 га, :01:001:0590 земельної ділянки площею 0,0649 га, :01:001:0591 земельної ділянки площею 0,0678 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41324519 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2627 га, кадастровий номер :01:001:0648.

Внаслідок об`єднання земельних ділянок площею 0,0983 га, кадастровий номер :01:001:00627, площею 0,0930 га, кадастровий номер :01:001:00628, площею 0,1039 га, кадастровий номер :01:001:00625, площею 0,1305 га, кадастровий номер :01:001:00630, у Державному земельному кадастрі скасовано записи про державну реєстрацію цих земельних ділянок та закрито Поземельні книги.

У Поземельній книзі на сформовану в результаті об`єднання земельну ділянку площею 0,4259 га, кадастровий номер :01:001:0649, здійснено запис про таке об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів :01:001:00627 земельної ділянки площею 0,0983 га, :01:001:00628 земельної ділянки площею 0,0930 га, :01:001:00625 земельної ділянки площею 0,1039 га, :01:001:00630 земельної ділянки площею 0,1305 га.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області Кухаришина В. В. від 29 травня 2018 року № 41321850 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,4259 га, кадастровий номер :01:001:0649.

В листі відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 16 квітня 2021 року № 29-19-0.201-196/117-21 зазначено, що:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0649 утворена в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0625, :01:001:0630;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0636 була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0651 та :01:001:0652;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0648 утворена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0588, :01:001:0589, :01:001:0590, :01:001:0591;

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0650 сформована в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0635 та :01:001:0634.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2019 року у справі № 607/9369/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ДП «Сетам», ОСОБА_1 про визнання результатів електронних торгів недійсними.

Також рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2019 року у справі № 607/11488/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування актів про проведення електронних торгів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отримавши акти про проведені електронні торги від 14 лютого 2018 року, які посвідчують придбання ними земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0625, :01:001:0627, :01:001:0628, :01:001:0590, :01:001:0591, :01:001:089, :01:001:0588, звернулися до приватного нотаріуса Чопик І. Я. з метою оформлення права власності на придбане майно, однак письмовим роз`ясненням від 15 лютого 2018 року без винесення постанови нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з наявністю зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме майно, що було накладено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 607/2302/18 за позовом ОСОБА_3 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, ДП «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними.

Погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 28 вересня 2022 року в цій справі виклав такі правові висновки.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право власності є непорушним.

Згідно частини першої статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із статтею 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, із змісту статті 392 ЦК України вбачається, що вона містить дві диспозиції, за яких власник майна може звернутися з позовом про визнання права власності: 1) якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою; 2) у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності.

Суб`єктом вимог про визнання права власності може бути будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Спосіб захисту, передбачений статтею 392 ЦК України, є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 334/16879/15-ц.

Системний аналіз наведених положень свідчить про те, що набуття права власності на певні об`єкти передбачає наявність юридичного складу, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

Різновидом договору купівлі-продажу є продаж майна на прилюдних торгах, сторонами якого є організатор торгів як продавець та переможець торгів як покупець, а його істотними умовами - предмет договору та покупна ціна.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, складення державним виконавцем за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Зазначений правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013року у справі №6-174цс12.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Виходячи зі змісту статті 27 Закону України № 1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документами, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, зокрема, є: укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації (наприклад, договір купівлі-продажу, міни, дарування тощо), чи його дублікат; свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 01 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; видане нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди тощо.

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17).

Також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16 та від 07 квітня 2020 у справі № 916/2791/13 зроблено правовий висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності немає. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Відповідно до вимог пунктів 8, 9, 10 Розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.

Переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачів відсутнє свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна з електронних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, а також відсутня відмова нотаріуса у видачі такого свідоцтва, оскільки позивачі не звертались щодо його видачі.

У пункті 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зроблено висновок про те, що «свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, не є правовстановлюючим документом, а лише підтверджує вчинення сторонами дій, спрямованих на передання нерухомого майна у володіння покупцю. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Абзац другий пункту 8 розділу X Порядку, відповідно до якого у випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги, не відповідає зазначеній нормі закону, а тому не підлягає застосуванню згідно з частиною сьомою статті 10 ЦПК України. Тому свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації».

Таким чином, висновок суду першої інстанції є безпідставним, оскільки свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем, але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах є акт про проведені електронні торги.

Позивачі зазначили, що вони були позбавлені можливості реалізувати свої права, як набувачі майна, хоч виконали свій обов?язок щодо оплати за майно, отримали акти про проведені електронні торги та звернулись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та реєстрацію права власності. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказали, що вони не мали і не мають в даний час можливості реалізувати свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, оскільки у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про право власності на земельні ділянки, які куплені на електронних торгах, відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 ЦК України.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18.

Урахувавши, що видача переможцю прилюдних торгів акту про придбання майна з прилюдних торгів є посвідченням факту належності йому на праві власності майна, придбаного з прилюдних торгів, та зважаючи на відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, а також неможливість реалізувати свої права на придбане майно через нотаріуса чи іншого суб`єкта, апеляційний суд зробив правильний висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання на ними права власності на придбані земельні ділянки, із скасуванням рішення про їх державну реєстрацію, оскільки ОСОБА_3 не мав права звертатися до Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо поділу і об?єднання проданих з торгів земельних ділянок, оскільки їх власниками вже були позивачі. Крім того, на момент вчинення реєстраційних дій не був знятий арешт із набутих позивачами земельних ділянок.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі у справі, посилається на те, що оскаржуваним судовим рішенням апеляційного суду вирішено питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки, так як спірні земельні ділянки ОСОБА_3 набув під час шлюбу з нею та це майно є їх спільною сумісною власністю.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

В постанові від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц Верховним Судом сформульовані правові висновки, відповідно до яких рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення апеляційного суду вбачається, що спір в цій справі виник щодо проведеної державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на новостворені в результаті поділу та об`єднання земельні ділянки. При цьому апеляційним судом було встановлено, що спірні земельні ділянки були створені за рахунок земельних ділянок, які набули позивачі шляхом участі в електронних торгах з реалізації арештованого майна, проведеного ДП «Сетам». Таким чином ОСОБА_3 не мав права звертатися до Відділу у Тернопільському районі міськрайонного управління у Тернопільському районі та місті Тернополі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо поділу і об`єднання проданих з торгів земельних ділянок, так як згідно з актами про проведені електронні торги їх власниками вже були позивачі. Крім того, на час вчинення реєстраційних дій не був знятий арешт із набутих позивачами земельних ділянок. Тому державний реєстратор був зобов`язаний відмовити у здійсненні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0648, :01:001:0649, :01:001:0650, :01:001:0651, :01:001:0652.

Також законність проведених електронних торгів з реалізації арештованого майна, на підставі яких позивачі набули спірні земельні ділянки, підтверджена вищенаведеними рішеннями Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2019 року усправі № 607/9369/19 та від 11 грудня 2019 року у справі № 607/11488/19.

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 оспорювала в передбаченому законом порядку електронні торги з реалізації арештованого майна, на підставі яких позивачі набули спірні земельні ділянки.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що в цій справі апеляційний суд не вирішував питань про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_4 , а діючи у межах повноважень, визначених статтею 367 ЦПК України, перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги та дійшов висновку про задоволенні позову у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_3 на новостворені в результаті поділу та об`єднання земельні ділянки є незаконною.

Відповідно до пункту 3 частини першої, частини другої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Отже, оскільки після відкриття касаційного провадження Верховним Судом встановлено, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_4 , яка не брала участі у справі, то касаційне провадження за її касаційною скаргою підлягає закриттю.

Зважаючи на наявність підстав для закриття касаційного провадження, Верховний Суд не перевіряє доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а також правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 389, 396 ЦПК України, Верховний Суду складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до державного реєстратора Завалівської сільської ради Тернопільської області Кухаришина Василя Васильовича, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відділу щодо державної реєстрації земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав власності на земельні ділянки та визнання права власності закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко