Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/398/23
Провадження № 2/506/100/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2023 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Яцькова К.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 червня 1993 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення господарства, відсутність між ними взаєморозуміння, довіри та різницю в характерах, поглядах на сімейні стосунки та цінності, постійні конфлікти та сварки, які залагодити не вдається. Як вказує позивач, у 2021 році їхні з відповідачем сімейні відносини були фактично припинені, вони не спілкуються між собою, не ведуть спільне господарство, між ними втрачено всі фізичні та духовні зв`язки. Таким чином, на думку позивача, шлюб з відповідачем існує суто формально і подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, оскільки такі стосунки приносять страждання як йому, так і відповідачу та суперечать його інтересам. Вирішити питання розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану не надалось можливим, оскільки відповідач ігнорує його пропозицію про розірвання шлюбу таким шляхом. Таким чином, позивач просив шлюб з відповідачем ОСОБА_2 розірвати.

Ухвалою від 27.04.2023 року позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.15/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, однак також подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримала повністю /а.с.17/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 червня 1993 року виконкомом Караяшницької сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 4 /а.с.6/.

Інформації щодо спільних неповнолітніх дітей сторонами не надано.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, проживають окремо і шлюбні відносини між ними фактично припинені. На думку позивача, шлюб носить формальний характер та збереження сім`ї неможливе і не відповідає його бажанню, а відповідач не заперечувала цьому. Тому суд дійшов висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та, згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн. ТВБВ №10015/0477 Філію-Одеське облуправління АТ «Ощадбанк» за квитанцією №19 від 14.04.2023 року /а.с.1/.

Крім того, ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 536,80 грн. (50% від 1073,60 грн., сплаченого позивачем при поданні позову через ТВБВ №10015/0477 Філію-Одеське облуправління АТ «Ощадбанк» за квитанцією №19 від 14.04.2023 року), а іншу частину судового збору у сумі 536,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, ст.112 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 22 червня 1993 року виконкомом Караяшницької сільської ради Старобільського району Луганської області, актовий запис № 4, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, , що розташоване за адресою: вул. Садова, 1-А, м.Одеса, 65023, повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 536,80 грн., сплачений через ТВБВ №10015/0477 Філію-Одеське облуправління АТ «Ощадбанк» за квитанцією №19 від 14.04.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 536,80 грн.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. Л. Чеботаренко