У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представника відповідача 1 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача 1про залишення позову без розгляду.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зверення стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 05.05.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 030.29-50/2216-А на купівлю автотранспортних засобів. За умовами даного договору кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 61716 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 04.05.2015 року. В цей же день в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави № 030.29-50/2216-А. За умовами застави ОСОБА_2 передала в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volvo, модель XC 70, 2008 року випуску, номер шасі(кузова,рами) № НОМЕР_1 , легковий універсал, зареєстрований УДАІ ГУ МВСУ в м.Києві 03.05.2008 року. 06.07.2009 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 62789,15 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 04.05.2017 року. 15.05.2008 року в державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищевказаний автомобіль. ОСОБА_2 тривалий час порушувала умови кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином. 08.11.2013 року рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків було стягнуто з ОСОБА_2 на корить АКБСР «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 687169, 97 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи. Позивач дізнався, що автомобіль, що належить ОСОБА_2 на праві власності та виступає забезпеченням за кредитним договором незаконно відчужений ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не зверталась ані до АТ «Укрсоцбанк», ані до АТ «Альфа-Банк» для отримання дозволу на відчуження заставного транспортного засобу, а саме: автомобіль марки Volvo, модель XC 70, 2008 року випуску, номер шасі(кузова,рами) № НОМЕР_1 , легковий універсал.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, укладаючи договір застави № 030.29-50/2216-А від 05.05.2008 року сторони погодили щодо спір розглядається третейським судом. Отже відповідачем фактично подані заперечення проти вирішення справи в суді, з огляду на передбачене п. 6.2. договору застави третейське застереження, яке являє собою укладену сторонами угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, у зв`язку з чим просила суд залишити позов без розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

05.05.2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 030.29-50/2216-А на купівлю автотранспортних засобів. За умовами даного договору кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 61716 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 04.05.2015 року.

05.05.2008 року в рахунок забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором було укладено договір застави № 030.29-50/2216-А, за умовами застави ОСОБА_2 передала в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volvo, модель XC 70, 2008 року випуску, номер шасі(кузова,рами) № НОМЕР_1 , легковий універсал, зареєстрований УДАІ ГУ МВСУ в м. Києві 03.05.2008 року.

06.07.2009 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 62789,15 доларів США, зі сплатою 12,5 процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 04.05.2017 року.

Відповідно до п. 6.2. договору застави № 030.29-50/2216-А у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» домовились про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаному в даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1,2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про третейські суди» цей Закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про третейські суди» якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

Як передбачено ст. 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, затвердженого рішенням Ради Асоціації українських банків від 22.04.2005 із відповідними змінами, формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею. Якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви Голова Третейського суду або заступник повинен призначити суддю.

Як встановлено судом, відповідно до умов укладеного між сторонами договору застави, спори в рамках даного договору підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків в порядку, передбаченому третейським застереженням.

За змістом ст. 16 Закону України "Про третейські суди", склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків створений та діє на основі Закону України Про третейські суди, Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків та Регламенту, які є відкритими для доступу та з якими кожна сторона має рівні права на ознайомлення у Третейському суді або на сайті суду (http:tretsud.aub.org.ua).

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом також передбачено статтею 21 ЦПК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В порядку передбаченому третейським застереженням, визначеному сторонами в п. 6.2. договору застави № 03.29-50/2216-А від 05.05.2008 року і, в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання сторонами, в тому числі і в частині обрання саме постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків для розгляду спорів, які виникають в рамках вказаного договору.

Третейська угода укладена у вигляді третейського застереження не визнана недійсною, не втратила чинності та може бути виконана.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не надано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо узгодження інтересів конфліктуючих сторін та застосування примирно-третейської процедури вирішення вказаного спору, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12-13, 76-81, 82, 141, 229, 257-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського Апеляційного суду.

Повній текст ухвали складено 01.12.2023 року

Суддя Н.О.Яровенко