233 № 233/4495/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
30 листопада 2023 року
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді Бєлостоцької О.В.
при секретарі Теліціній О.О.
розглянувши цивільну справу за позовом виконуючого обов`язки керівника Костянтинівської окружної прокуратури Кучеренка Романа Валерійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс», про конфіскацію земельної ділянки,
Виконуючий обов`язки керівника Костянтинівської окружної прокуратури просить:
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 серпня 2023 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 жовтня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі № 233/4495/23 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання прокурор Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області Рябіченко О.О. не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, зазначивши, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі не висловив.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представників Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області та Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію представників Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області, позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не значиться. Згідно ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМС ДМС України зареєстрованим/знятим з реєстрації на території Донецької області ОСОБА_1 не значиться. З питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України ОСОБА_1 не звертався, що підтверджується листом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області № 1401.3.1.1-3780/14.3-23 від 24 липня 2023 року (а.с.19).
04 квітня 2005 року між СТОВ «Імпульс» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 20 років. Відповідно до п.2 вказаного договору в оренду СТОВ «Імпульс» було передано земельну ділянку загальною площею 4,28 га, у тому числі рілля - 3,28га та кормові угіддя - 1,00га (а.с.13-14).
Приписи ст.131-1 Конституції України, ст.56 ЦПК України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у виключних випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у відповідності до положень ст.145 ЗК України, ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, проте, листом від 01 серпня 2023 року № 10-5-0.62-1681/2-23 (а.с.25) у відповідь на лист від 19 липня 2023 року № 52-2326 вих.23 повідомило виконуючого обов`язки керівника Костянтинівської окружної прокуратури (а.с.18) про те, з позовом про конфіскацію земельної ділянки до суду не зверталось через обмежене фінансування.
Отже, прокуратура, в особі виконуючого обов`язки керівника Костянтинівської окружної прокуратури Кучеренка Р.В., реалізуючи покладені від імені держави повноваження щодо захисту інтересів держави, правомірно звернулася до суду із вказаним позовом.
Відповідач, будучи іноземним громадянином, 17 грудня 2019 року набув право власності на вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року не здійснив її відчуження, чим порушив вимоги діючого законодавства.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, зазначені положення не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду».
Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право» виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі по тексту - ЗК України).
Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Відповідно до вимог п.п. «д, е» ч. 1 ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020 року, чинній на час звернення з позовом до суду) якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.
Частиною 4 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону№ 552-IXвід 31.03.2020,чинній на час звернення з позовом до суду) передбачено, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою.
Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» - це наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання критерію пропорційності при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.
Чинним законодавством, зокрема, ч. 4 ст. 145 ЗК України передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.
Отже, в даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника спірної земельної ділянки, оскільки в результаті застосування приписів ч.4 ст.145 ЗК України права останнього будуть дотримані.
Приймаючи до уваги вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову та припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2684 гривні 00 копійок та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1342 гривні 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -
Позов виконуючого обов`язки керівника Костянтинівської окружної прокуратури Кучеренка Романа Валерійовича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (адреса місцезнаходження: м.Полтава, вул.Уютна, 23; ідентифікаційний код 39767332) до ОСОБА_1 (відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс» (адреса місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, с.Іллінівка, вул.Дорожна, 46; ідентифікаційний код 30822138), про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір у загальному розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 04 грудня 2023 року.

Суддя