Провадження № 2-з/761/312/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участі секретаря Решти Д.О.,

розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черніговської області Яковенко Тетяна Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою разом з якою подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення за спірним виконавчим написом та встановити заборону на здійснення будь-яких дій щодо виконання спірного виконавчого напису.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 року позовна заява та заява про забезпечення позову надійшла в провадження судді Романишеної І.П.

Заява мотивована тим, що 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за зверненням відповідача було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №77282. Надалі, приватним виконавцем Яковенко Т.М. було відкрито виконавче провадження №69639268 на виконання спірного виконавчого напису. Заявник вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав позивача, у зв`язку з чим подається заява про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Так, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про необхідність у її задоволенні частково за наступних підстав.

Згідно із ч.ч.1 та 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав визначених законом.

Види забезпечення позову регламентовані ст.150 ЦПК України, так до них належать, зокрема: зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими представник позивача обґрунтовує вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до п.п.4, 5 ,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст.2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Разом з тим, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Враховуючи предмет позову, наведені представником позивача докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021 року за № 77282, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяни Миколаївни за виконавчим провадженням №69639268..

Разом з тим, позивач також просить суд встановити заборону здійснення будь-яких дій щодо виконання спірного виконавчого напису, що є блокуванням виконавчого провадження та підміною рішення суду, оскільки у разі задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині, позивачем буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви про визнання виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, тобто без вирішення спору по суті.

Крім того, положеннями ст.150 ЦПК України не передбачено такий вид забезпечення позову як встановлення заборони здійснення будь-яких дій щодо виконання спірного виконавчого напису.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, оскільки саме в цій частині заява є обґрунтованою, а захід забезпечення позову в такий спосіб - є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст.149-154, 259, 260, 354-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 01.06.2021 року за № 77282, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяни Миколаївни за виконавчим провадженням №69639268.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Реквізити учасників судового розгляду:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 21/27, офіс 405, 04053, ;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: м.Київ, вул.Мала Житомирська, 6/5;

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва округу Чернігівської області Яковенко Тетяною Миколаївною, адреса: Чернігівська обл., м.Ніжин, пл.Заньковецької М., 4, 1-й поверх.

Повний текст ухвали суду складено 31.05.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА