Провадження №2 /521/6053/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2023 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали позовної зави Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку статті 14, пункту 15 розділу ХІІІ ЦПК України надійшли матеріали цивільної справи за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні комунальні послуги.

Разом з цим в позовній заяві міститься клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що Головне управління казначейської служби України, на даний час, не здійснило переказ коштів для сплати судового збору.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відстрочення слати судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням скаржника, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки викладені у клопотанні доводи стосовно не затвердження кошторису, і як наслідок відсутність коштів на сплату судового збору за подачу позову, не свідчать про скрутний матеріальний стан позивача, не можуть бути підставою для надання позивачу відстрочки сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.ст.185 ЦПК України, зокрема: до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за наданні комунальні послуги, що справляється за ставкою 1,5 % ціни позову, але не менше розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, що становить 2684 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як встановлює стаття 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з параграфом 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine», заява №23436/03), право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom», рішення від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. «Герин проти Франції» («Guеrin v. France», рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

Як встановлюють частини 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суддя вбачає, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 258, 259, 260, пунктами 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні комунальні послуги залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків впродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачеві, що у разі, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич