ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 травня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-
В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів з твердої грошової суми на частку, відповідно до закону, вказавши, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2012 року з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Враховуючи, що зростають ціни, потреби дитини у витратах на оздоровлення, харчування, утримання дитини, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі, просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся судом належним чином, згідно відмітки поштового відділення «відсутній за вказаною адресою».
У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставляння у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою про дату судового розгляду.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 , 1983 р.н. та ОСОБА_1 , 1985 р.н. зареєстрували шлюб 25 червня 2011 року, та прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_4 , дружини: ОСОБА_4 (а.с.52).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Фастові Київської області та її батьками є: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 /а.с.17/.
Згідно заочного рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2012 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано.
Згідно виконавчого листа №2/1027/342/12 виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області від 23.01.2012 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи з 08.11.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19).
Згідно наданої копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 змінив прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.27-28).
З наданого Христинівським РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) розрахунку заборгованості по аліментах, встановлено, що станом на 01.09.2022 за ОСОБА_2 рахується наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 10 289,17 грн. (а.с.20-21).
При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 180, частинами 1-2 статті 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При цьому, суд приймає до уваги і те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину (понад десять років), значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини.
У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір є гарантованим. 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2022 року становить суму у 1372 грн.(2744:2=1372).
Суд також, бере до уваги те, що відповідач ОСОБА_2 має нормальний стан здоров`я, постійне місце роботи, а саме обіймає посаду директора ТОВ «Новий сервіс», що підтверджено роздруківкою з Інтернетсайту (а.с.22-26).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції).
Також, частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення, визначених раніше судом аліментів, а саме до частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення малолітньою ОСОБА_3 , 2011 року народження, повноліття.
Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 992,40 гривень, від попередньої сплати якого позивач звільнена.
Керуючись ст.ст.141,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.
Змінити призначений за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2012 року в справі №2/1027/343/12 розмір (спосіб стягнення) аліментів, який підлягав стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 08.11.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Раніше виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області виконавчий лист №2/1027/342/12 про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2011 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 08.11.2011 і до досягнення дитиною повноліття, відкликати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська