№ 2-о/183/321/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Губиниська селищна рада, Друга Новомосковська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку площею 0,3697 гектарів, яка розташована на території Губиниської селищної ради.

В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що 12 вересня 1997 року, на підставі рішення виконкому № 147 від 14.11.1993 року Губиниської селищної ради народних депутатів, її матері ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,3697 га, яка розташована на території Губиниської селищної ради. Право власності набуте останньою на підставі державного акту про право приватної власності на землю, серії ДП НВ005084, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5084 від 12 вересня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої увійшла, в тому числі, вищезазначена земельна ділянка.

В установлений законом строк заявниця звернулась до Новомосковської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 116/2015.

20 січня 2020 року заявниця знову звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, однак у вчиненні даної нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку із тим, що у свідоцтві про смерть та державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ДП НВ005084, виданому 12.03.1997 року Губиниською селищною радою, на ім`я ОСОБА_2 наявна розбіжність у написанні імені спадкодавця.

Дана розбіжність у правовстановлюючому документі, перешкоджає заявниці у реалізації її законних прав і свобод, та унеможливлює належне оформлення права власності на спадкове майно, саме тому остання була вимушена звернутись до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі (а.с. 16).

В судове засідання представник заявника не з`явилася, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Губиниської селищної ради в судове засідання не з`явився, неявка заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Представник Другої Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, неявка заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши подані докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Губиниською сільською радою Новомосковського району (а.с. 12).

24 грудня 1983 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Підгородненьського міськвиконкому видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 , на підставі якого прізвище дружини було змінено на « ОСОБА_6 » (а.с. 13).

29 грудня 2014 року виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років померла ОСОБА_2 (а.с. 8).

Заявником суду подано копію Державного акту на право власності на землю серії ДП НВ005084, виданого Губиниською селищною радою 12.03.1997 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку площею 0,3697 га, що розташована в селищі Губиниха Губиниської селищної ради, земельна ділянка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення особистого підсобного господарства .

Заявник наполягає у тому, що у вказаному акті на право власності на землю виданому на ім`я ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , анкетні дані матері заявниці не відповідають даним зазначеним у її паспорті громадянки України серія та номер НОМЕР_4 виданому Новомосковським РВ УМВД України в Дніпропетровській області 19 травня 1999 року, в якому її ім`я та інші дані зазначені правильно як « ОСОБА_2 » (а.с. 9).

20 січня 2020 року представник заявниці ОСОБА_7 звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак, нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, через розбіжність в написанні імені спадкодавця (а.с. 11).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті.

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 державного акту на землю підтверджується ідентичними даними щодо адреси проживання власника земельної ділянки, яка вказана в державному акті, що повністю відповідає місцю її реєстрації відображеному в паспорті, а також прізвищем та по батькові.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, суду доведений факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю серії ДП НВ005084, виданого Губиниською селищною радою 12.03.1997 року на ім`я ОСОБА_2 .

Сама по собі наявність у заявниці оригіналів правовстановлюючого документа свідчить на її користь, іншого позасудового порядку виправлення розбіжностей у правовстановлюючому документі не виявляється можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 89, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №134589 виданого Губиниською селищною радою 12.03.1997 року на ім`я ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.