Справа № 203/2470/23
Провадження № 2-о/229/138/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка в режимі відеоконференції із Жовтоводським міським судом Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою в якій просить: встановити факт, того, що 02.08.2022 року припинено трудові відносини між ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1 ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_2 ) відповідно до статті 38 КЗпП України за власним бажанням.

Відповідно до ухвали судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2023 р. цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин передано на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області.

06.09.2023 року справа надійшла до Дружківського міського суду Донецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дружківського міського суду Донецької області від 06.09.2023 року визначено головуючого суддю у справі Фролову Н.М.

07.09.2023 року ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області справу призначено до судового розгляду на 19.10.2023 р.

19.10.2023 р. розгляд справи було відкладено до 09.11.2023 р. у зв`язку із неявкою заявника, від якої заяв та клопотань про розгляд справи без її участі не надходило.

19.10.2023 р. розгляд справи було відкладено до 27.11.2023 р. у зв`язку із визнанням явки заявника в судове засідання обов`язковою.

27.11.2023 р. в судовому засіданні постановлено на обговорення питання щодо залишення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин без розгляду оскільки із заяви вбачається спір про право, проти чого не заперечувала заявник.

Заінтересована особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті суду.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Із копії трудової книжки вбачається, що заявник 07.10.2010 року прийнята на роботу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 продавцем непродовольчих товарів за трудовим договором №2 від 07.10.2010 року, зареєстрованому в Горлівському міському центрі зайнятості (а.с.12-15).

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин з роботодавцем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Згідно листа Міністерства соціальної політики України № 13730/0/2-23/19 від 14.09.2023 року станом на 13.09.2023 року в ЄІБД ВПО міститься інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса фактичного проживання з 01.10.2014 року: АДРЕСА_1 (а.с.77).

Згідно листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №43540/39634-10-23/15.3 від 13.09.2023 року за результатами перевірки проведеної за період з 01.01.2016 року по теперішній час, по відділам державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено (а.с.76).

Встановлення факту припинення трудових відносин необхідно заявнику для подальшого працевлаштування.

Так, термін припинення трудового договору є найбільш широким за об`ємом і охоплює всі випадки закінчення дії трудового договору, в тому числі за угодою сторін, внаслідок вибуття зі складу підприємства в зв`язку зі смертю та ін. Розірвання трудового договору торкається лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.

Припинення трудового договору є правомірним лише за наявності наступних умов: 1) за передбаченими у законі підставами припинення трудового договору; 2) з дотриманням певного порядку звільнення за конкретною підставою; 3) є юридичний факт щодо припинення трудових правовідносин (розпорядження власника, заява працівника, відповідний акт третьої сторони - суду, військкомату).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

Трудове законодавство України передбачає єдині загальні підстави припинення трудового договору (ст. 36 КЗпП). Для деяких категорій працівників у законодавстві встановлений і ряд додаткових підстав (статті 37, 41 КЗпП та інші законодавчі акти).

При звільненні працівника у трудову книжку повинні вноситися записи про причини (підстави) звільнення відповідно до формулювання їх у законодавстві і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Всі підстави припинення трудового договору можна класифікувати в залежності від двох критеріїв: 1) виду юридичного факту, який є причиною припинення; 2) волевиявлення яких саме суб`єктів спричинило припинення трудового договору.

За першим критерієм розрізняється припинення трудового договору у зв`язку з певними подіями (закінчення строку договору, смерть працівника), а за другим у зв`язку з певними юридичними діями: взаємне волевиявлення сторін; ініціатива працівника; ініціатива власника або уповноваженого ним органу; ініціатива третіх осіб, які не є стороною трудового договору; порушення правил прийому на роботу.

Таким чином, припинення трудових відносин має виражатись у певній юридичній формі.

Існування між заявницею та роботодавцем трудових правовідносин, підтверджується матеріалами справи, та обумовлює існування спору про право продовження трудового договору чи його розірвання, проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

Припинення трудового договору має певні правові наслідки як для заявника як робітника, так і для роботодавця.

Окрім того, встановлення факту припинення трудових відносин є підставою для нарахування, в тому числі, допомоги по безробіттю згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

У частині першій статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені в порядку окремого провадження, який не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення (пункт 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц, провадження № 14-505цс19).

У цій справі заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту припинення трудових відносин із роботодавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене та виходячи з роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 та листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, суд дійшов висновку, що встановлення факту припинення трудових відносин пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, припинення трудових відносин породжує права та обов`язки як для працівника, так і роботодавця, зокрема, в частині проведення з працівником усіх необхідних розрахунків.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 16 серпня 2021 року у справі № 367/643/21 (провадження № 61-7175св21).

З огляду на викладене, суд встановив, що пред`явлені ОСОБА_1 вимоги підлягають вирішенню у позовному провадженні, оскільки наявний спір про право між працівником та роботодавцем щодо припинення трудових відносин. За таких обставин, заяву слід залишити без розгляду.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику її право на звернення за захистом своїх прав та законних інтересів до суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин у порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику її право на звернення за захистом своїх прав та законних інтересів до суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудових відносин у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 28 листопада 2023 року.

Суддя