Ухвала

29 травня 2023 року

місто Київ

справа № 752/3905/22

провадження № 61-7008ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у квітні 2022 року звернувся до суду із позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

(далі - АТ «Державний експортно-імпортний банк України»), просив визнати незаконним та скасувати наказ виконувача обов`язків голови правління АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 20 січня 2022 року

№ 1-д «Про притягнення до відповідальності» та рішення Наглядової ради АТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 20 січня 2022 року щодо оголошення позивачу догани.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 02 грудня 2022 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Голосіївський районний суд міста Києва 22 грудня 2022 року ухвалив додаткове рішення у справі № 752/3905/22.

Суд стягнув із ОСОБА_1 на користь АТ «Державний

експортно-імпортний банк України» суму відшкодування судових витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000, 00грн; в іншій частині вимог заяви відмовив.

Постановою від 06 квітня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ «Державний

експортно-імпортний банк України», рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

АТ «Державний експортно-імпортний банк України» 10 травня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року в частині залишення без змін додаткового рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу задовольнити.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цих судових рішень визначив те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, відповідно до яких принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак