Ухвала

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 953/4235/22

провадження № 61-7662ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: розірвати шлюб між ними, зареєстрований 01 березня 2018 року в Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 208; дозволити їй після розірвання шлюбу іменуватись прізвищем « ОСОБА_3 »; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрований 01 березня 2018 року у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 208 (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ). 10 квітня 2018 року ОСОБА_1 був заарештований. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_4 . Наразі відповідач знаходиться в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», з ними не спілкується, не цікавиться їх життям, не проявляє інтересу до дитини. Відмовився підписати заяву - згоду на реєстрацію дитини за її місцем проживання. Позивачка знаходиться фактично в шлюбних відносинах з іншим чоловіком, збереження попереднього шлюбу неможливе. Посилаючись на статті 180, 181,182 Сімейного кодексу України (далі - СК України), просила визначити аліменти на утримання доньки.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01 березня 2018 року у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис від 01 березня 2018 року № 208. Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_2 залишено прізвище « ОСОБА_3 ». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі в розмірі 992,40 грн.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку у травні 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення з нього аліментів.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктами 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та справи про розірвання шлюбу.

Предметом позову у цій справі є розірвання шлюбу та стягнення аліментів, а тому зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, яким, за загальним правилом, виключається можливість перегляду ухвалених у ній судових рішень судом касаційної інстанції, крім випадку, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Касаційна скарга не містить посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив, заявник їх наявність не обґрунтував.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від19 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак