Справа № 154/92/17 Головуючий у 1 інстанції: Каліщук А. А.
Провадження № 22-ц/802/491/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Савчук Т. Ф.,

з участю:

державного виконавця Авраменко Н. В.,

боржника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням Володимирського відділу Державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про оголошення розшуку ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року державний виконавець Володимирського відділу Державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Авраменко Н. В. звернулася в суд з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , яке обґрунтовано тим, що на виконанні у Володимирському відділі державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області перебувають виконавчі провадження АСВП № 62562166 з примусового виконання виконавчого листа № 154/92/17 від 06 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 154312,22 грн, залишок боргу складає 110099,47 грн; АСВП № 69458296 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/660/21-2 від 16 червня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Вей Дистрибюшн» 51331,72 грн; АСВП № 69458112 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/660/21-1 від 16 червня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Вей Дистрибюшн» 2328158,73 грн.

В поданні про розшук також зазначено, що боржник ОСОБА_1 не сплачує заборгованість, на виклики державного виконавця не з`являється, за вказаною у виконавчому документі адресою місця проживання боржник ОСОБА_1 не проживає і місце її перебування не відоме.

Посилаючись на зазначені обставини, державний виконавець просила суд постановити судове рішення про розшук боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 березня 2023 року подання державного виконавця задоволено. Оголошено розшук боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Ухвалу для виконання направлено у Володимирський РВП ГУНП України у Волинській області.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні подання про розшук боржника відмовити.

У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні подання про оголошення розшуку ОСОБА_1 відмовити.

Державний виконавець Авраменко Н. В. апеляційну скаргу заперечила, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця про розшук боржника, суд першої інстанції вважав, що викладені у поданні про оголошення розшуку боржника підстави є обґрунтованими та достатніми для його задоволення, так як заходи, вжиті у межах виконавчих проваджень по встановленню місця проживання чи знаходження боржника для забезпечення виконання рішень судів, позитивних результатів не дали.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що на виконанні у Володимирському відділі Державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження АСВП № 62562166 з примусового виконання виконавчого листа № 154/92/17 від 06 квітня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 154312,22 грн, залишок боргу складає 110099,47 грн; АСВП № 69458296 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/660/21-2 від 16 червня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Вей Дистрибюшн» 51331,72 грн; АСВП № 69458112 з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/660/21-1 від 16 червня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Вей Дистрибюшн» 2328158,73 грн (а. с. 2).

Крім того судом встановлено, що на виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не з`являється.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 серпня 2022 року за вихідним № 2063, виданої КП «Інформаційно-розрахунковий центр», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_3 (батько), ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_5 (син). Також у примітці вказаної довідки зазначено, що власник зазначеної квартири ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5 мають інше місце проживання (а. с. 13).

09 вересня 2022 року державним виконавцем відділу ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Авраменко Н. В. за участю понятих складено акт, в якому зазначено, що боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, майна не має, місце її проживання не відоме (а. с. 16).

23 січня 2023 року Державна прикордонна служба України на запит державного виконавця повідомила, що за період з 01 серпня 2022 року по 23 січня 2023 року відсутні дані щодо перетину боржником ОСОБА_1 державного кордону (а. с. 14).

За положеннями статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини 3 статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині 1 статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено частиною 1 статті 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 5 статті 19 Закону боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно із частиною 1 статті 36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача (частина 1 статті 438 ЦПК України).

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що підтверджують підстави та наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника, в тому числі через переховування та/або ухилення останнього.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», як то утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від добровільного виконання судових рішень, на виклики державного виконавця не з`являлася та її фактичне місцезнаходження невідоме, а усі вчинені державним виконавцем дії у виконавчих провадженнях позитивних результатів не дали.

Зазначені обставини боржник ОСОБА_1 не спростувала.

Судом за матеріалами справи встановлено, що 14 липня 2020 року державним виконавцем Авраменко Н. В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 62562166 з примусового виконання виконавчого листа № 154/92/17 від 06 квітня 2020 року; 20 липня 2022 року державним виконавцем Авраменко Н. В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 69458112 з примусового виконання наказу № 903/660/21-1 від 16 червня 2022 року; 20 липня 2022 року державним виконавцем Авраменко Н. В. прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 69458296 з примусового виконання наказу № 903/660/21-2 від 16 червня 2022 року. Зазначені постанови були направлені сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржнику ОСОБА_1 до виконання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6-12).

При зверненні до суду з цим поданням державний виконавець керувалася частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», а тому доводи апеляційної скарги про те, що подання про оголошення розшуку боржника з виконання наказу Господарського суду Волинської області розгляду Володимир-Волинським судом не підлягало, є безпідставними.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що достеменно знаючи про наявність виконавчих проваджень, боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання покладених на неї обов`язків за виконавчими документами. Доказів на спростування наведеного боржником не надано, а в апеляційній скарзі містяться посилання на формальні підстави, які не відображають реальних правовідносин сторін.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наявність зареєстрованого місця проживання боржника само по собі виключає можливість оголошення її в розшук з огляду на таке.

Згідно з актом державного виконавця від 09 вересня 2022 року при виході головного державного виконавця Авраменко Н. В. за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрована боржник ОСОБА_1 і яка зазначена у виконавчих документах, установлено, що за цією адресою боржник не проживає та її місце проживання не відомо.

Отже, на час звернення з поданням до суду встановити фактичне місце перебування боржника ОСОБА_1 державному виконавцю не надалось можливим.

З огляду на вказані обставини та положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця та оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 , яка має значну суму заборгованості та добровільно рішення судів не виконує, а відомості про її місце проживання чи місце перебування були невідомі.

Інші д оводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді