Справа № 455/1414/23
Провадження № 2/455/399/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1414/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

06.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 01.05.2011 року у Стрілківській сільській раді Старосамбірського району Львівської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею на даний час у АДРЕСА_1 .

Батько дітей, ОСОБА_2 з ними не проживає та участі у вихованні і утриманні дітей не приймає.

Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Стрілківською сільською радою Старосамбірського району Львівської області 01.05.2011 року, актовий запис №4. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 8000,00 гривень на кожну дитину, та періодичні додаткові витрати на дітей в розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01.07.2023 року і до повноліття дітей.

Ухвалою судді від 28.07.2023 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 13.09.2023 року, яке відкладено на 12 годину 00 хвилин 10.10.2023 року та на 11 годину 00 хвилин 01.12.2023 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 01.12.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гриба О.В., в якій він просив розгляд справи провести без його участі та без участі позивачки ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково, зазначивши, що він ніде не працює, а відтак має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 2000,00 гривень на кожну дитину. Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, то просив суд не задовольняти в цій частині.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази надані сторонами, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Сторони одружилися 01.05.2011 року, зареєструвавши шлюб у Виконавчому комітеті Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №4 (а.с.31).

Від шлюбу мають синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї.

Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 проживає на даний час разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордоном, а саме в м.Пласенсія (Іспанія) (а.с.45-46).

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено, що з 01.01.2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2272,00 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є працездатним, офіційно не працевлаштований, проблем зі станом здоров`я немає. Доказів іншого суду не надано.

Відтак, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, особу відповідача, як платника аліментів, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

На думку суду, з врахуванням обставин справи, доказів наданих сторонами, такий розмір аліментів не є надмірним та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, їх фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо позовної вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в її користь періодичних додаткових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі №6-1489цс17).

Разом з тим, суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов`язковою не є.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20).

Позивачкою ОСОБА_1 не додано до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження здійснення нею додаткових витрат.

З огляду на вищевикладене, суд в частині стягнення з відповідача додаткових витрат відмовляє.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка ОСОБА_1 за наявності для того підстав не позбавлена права ставити питання про збільшення розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також вирішувати питання про стягнення заборгованості за аліментами чи діяти в інший передбачений законом спосіб на захист прав дітей.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073 гривні 60 копійок, а також з нього слід стягнути в дохід держави 1073 гривні 60 копійок судового збору.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 13, 83, ч.1 ст. 141, ч.1 ст.142, ч.4 ст. 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, п.1ч.1ст.430 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182, ст.183, 184, 185, ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 01.05.2011року у Виконавчому комітеті Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №4.

Після набрання рішенням законної сили його копію надіслати до Старосамбірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.07.2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати аліментів на утримання дітей за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одної тисячі сімдесят трьох) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Пошивак Ю.П.