Справа № 932/3114/21
Провадження № 2/932/939/23
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Скрипниченко К.Г.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому засіданні представником ОСОБА_2 адвокатом Смагіним В.Г. заявлено клопотання про виділення позовної вимоги щодо поділу в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухомого майна котеджу для тимчасового проживання (Літ.3Б-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м., ганок літ.3б, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток, належних кожному з них, в самостійне провадження та передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майнакотеджу за виключною підсудністю на розгляд Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, тобто за місцем розташування вказаного нерухомого майна, про поділ якого заявлені позивачем позовні вимоги.

В підготовчому засіданні представник ОСОБА_1 заперечував поти задоволення заявленого клопотання, посилаючись, що вказаний котедж є сумісним майном подружжя і вимоги про його поділ можливо розглядати в одному провадженні у даній справі.

Третя особа в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання, ознайомившись матеріалами справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження, зокрема, є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 5) визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року N 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі N 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі N 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин. Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Відповідно до ч.3 цієї статті, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, ОСОБА_1 в квітні 2021 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просив поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_4 наступним чином, а саме: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2015 року випуску, за кожним; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частині транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2017 року випуску, за кожним.

17.06.2021 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому ОСОБА_2 просить визнати за нею та ОСОБА_1 право власності на частину за кожним на транспортний засіб марки DAEWOO, моделі Nexia, 1997 року випуску, р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498 ст.куб.; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2017 року випуску, р/н НОМЕР_3 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.07.2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 був об`єднаний з первісним позовом ОСОБА_1 в одне провадження.

06.12.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов зустрічний позов (уточнений) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 112,4 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 112,4 кв.м., житловою площею 67,9 кв.м.; визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на частину за кожним на транспортний засіб марки DAEWOO, моделі Nexia, 1997 року випуску, р/н НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1498 ст.куб.; визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2017 року випуску, р/н НОМЕР_3 .

13.09.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя (уточнена), в якій ОСОБА_1 просить поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2015 року випуску, р/н НОМЕР_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2015 року випуску, р/н НОМЕР_4 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2017 року випуску, р/н НОМЕР_3 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «TAYOTA», моделі «CAMRY», 2017 року випуску, р/н НОМЕР_3 ; поділити в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухоме майно котедж для тимчасового проживання (літ.зБ-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м., ганок літ. 3б, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток належних кожному із них.

Тобто, вбачається, що серед решти позовних вимог, у даній справі існує спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо поділу в натурі між ними нерухомого майна - котеджу для тимчасового проживання (літ.зБ-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м., ганок літ. 3б, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який розташований поза межами Шевченківського району м. Дніпра, на який розповсюджується юрисдикція Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

В підготовчому засіданні представник ОСОБА_1 , заперечуючи проти задоволення клопотання про виділення в самостійне провадження позовних вимог ОСОБА_1 про розподіл нерухомого майна вказаного котеджу з направленням їх для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, зазначав, що ринкова вартість спірної квартири, яку ОСОБА_2 заявила до розподілу в цій справі, та яка розташована по АДРЕСА_3 , вища вартості котеджу, заявленого до розділу ОСОБА_1 , а тому даним спір підлягає розгляду за ч.1 ст. 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна, вартість якого є найвищою, тобто в Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська. Разом з цим, докази цим твердженням у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про поділ в натурі нерухомого майна - котеджу для тимчасового проживання (літ.зБ-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м., ганок літ. 3б, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , не підсудні Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська, тому суд вважає за необхідне роз`єднати об`єднані у цій справі позовні вимоги, виділивши позовні вимоги про поділ в натурі зазначеного котеджу в самостійне провадження, з передачею справи в частині цих вимог для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за місцем розташування спірного вищевказаного нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30-32, 43, 197, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя, в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме поділу в натурі між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 нерухомого майна котеджу для тимчасового проживання (літ. 3Б-1), загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м., ганок літ. 3б, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток належних кожному з них - роз`єднати, виділити ці позовні вимоги в самостійне провадження та направити для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева