Провадження № 2-з/185/154/23
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу автотранспорту.

30 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій відповідно до п.1, п.2, п.4, ч.1 та ч.2 ст. 150 ЦПК Українипросить суд прийняти рішення про забезпечення позову, про визнання договорів купівлі-продажу рухомого майна (автотранспорту), між відповідачами ОСОБА_2 та його дочкою ОСОБА_3 недійсними, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії відповідачу та будь-яким особам, а саме: а) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження та внести у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на автобус ІКARUS-366, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , ТИП загальний автобус-D, який належить відповідачу ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , заборонити відповідачу ОСОБА_3 та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автотранспорту; б) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження та внести у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на автобус KAROSA-734, 1988 року випуску державний номер НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 , ТИП загальний автобус-D, який належить відповідачу ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , заборонити відповідачу ОСОБА_3 та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автотранспорту, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду, оскільки транспортні засоби, щ є власністю ОСОБА_3 , можуть бути відчужені на користь третіх осіб. Крім того, зазначає, що відповідачі в разі задоволення позовних вимог, будуть ухилятись від виконання рішення суду та створювати перешкоди для його виконання, у тому числі шляхом відчуження належного відповідачу ОСОБА_3 майна.

Розглянувши заявлену вимогу та доводи заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпеченняпозову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову має запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Пунктом 4 вищезазначеної Постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд оспорювані договори купівлі-продажу, укладені між ОСОБА_2 і його дочкою ОСОБА_3 за допомогою довідок рахунків з відчуження автобусів, що належали ОСОБА_2 на користь його дочки ОСОБА_3 : а) автобус ІКARUS-366, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , за довідкою-рахунок НОМЕР_5 , виданою 13.08.15 ТОВ «Автоскай»; б) автобус KAROSA-734, 1988 року випуску державний номер НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 , за довідкою-рахунок НОМЕР_6 , виданою 15.09.15 ТОВ «Автоскай», визнати недійсними як фіктивні згідно ст. 215 ЦК України; здійснити процес реституції відносно майна переданого на виконання фіктивних договорів купівлі-продажу, здійснених між продавцем ОСОБА_2 і покупцем його дочкою ОСОБА_3 з обов`язковою перереєстрацією цього майна на нового власника ОСОБА_2 .

Відповідно довідки рахунку серії ААЕ №244621, автобус ІКARUS-366, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 та відповідно довідки рахунку серії НОМЕР_6 , автобус KAROSA-734, 1988 року випуску державний номер НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 , зареєстровані за ОСОБА_3 .

Таким чином, заявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, та також того, що вказане рухоме майно перебуває у володінні відповідача ОСОБА_3 , який не позбавлений розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, то невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому на вказане рухоме майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та внести у відповідний реєстр відомості про накладення арешту на автобус ІКARUS-366, 2002 року випуску державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 , ТИП загальний автобус-D, який зареєстрований за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 ), заборонивши ОСОБА_3 та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автотранспорту.

Накласти арешт із забороною відчуження та внести у відповідний реєстр відомості про накладення арешту на автобус KAROSA-734, 1988 року випуску державний номер НОМЕР_3 шасі НОМЕР_4 , ТИП загальний автобус-D, який зареєстрований за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 ), заборонивши ОСОБА_3 та будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного автотранспорту.

Зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Копію ухвали направити до Територіального сервісного центру 1247 Регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області для виконання та сторонам для вжиття відповідних заходів, у відповідності до ч. 2 ст. 157 ЦПК України.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст.. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін