Справа № 729/1147/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

Судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Величко К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було відкрите виконавче провадження НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого напису №21542 від 15.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з неї заборгованості у сумі 21674, 39 грн. на користь ТОВ «ФК «Кредит капітал». Постановою від 30.12.2021 приватним виконавцем був накладений арешт на її грошові кошти, також виконавцем було звернуте стягнення на її заробітну плату. Вона вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням вимог законодавства України. Вона ніколи не укладала кредитних договорів з ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та жодних кредитних зобов`язань перед компанією не має. Жодних повідомлень про те, що ТОВ «ФК «Кредит Капітал» є правонаступником прав та обов`язків кредитної установи за отриманим нею кредитом вона не отримувала. Вона не отримувала письмових вимог ні від відповідача, ні від приватного нотаріуса, а тому вона не визнає розмірів заборгованості, в тому числі відсотків та комісії. Враховуючи викладене, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2., зареєстрований в реєстрі за №21542 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» про стягнення з неї заборгованості в сумі 21674, 39 грн., а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі (а.с.10, 72).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання повістки (а.с.75).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2. в судове засідання також не з`явилася. Згідно листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я ОСОБА_2 анульовано згідно з наказом Міністерства юстиції України від 27 вересня 2022 року, нотаріальна діяльність припинена з 26 серпня 2022 року (а.с.70, 71).

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. від 31 грудня 2021 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим написом, вчиненим 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованості в сумі 21674, 39 грн. (а.с.14).

В матеріалах виконавчого провадження міститься копія виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №21542, вчиненого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості (а.с.17).

Із копії виконавчого напису видно, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. Згідно виконавчого напису, ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №005-24244-050214 від 05.02.2014, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав а обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами є ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Сума заборгованості за період з 26.01.2018 по 06.04.2021 складає 21674, 39 грн. (а.с.18).

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення виконавчих написів визначений главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5.

Згідно пункту 1.1 вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду (справа № 310/9293/15ц від 23.01.2018р.) зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису №21542 від 15.06.2021 судом встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, починаючи з 22 лютого 2017 року, нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахувала обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним укладеним договорам вже нечинні і повинна була відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Зважаючи на те, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що кредитний договір №005-24244-050214 від 05.02.2014 не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внаслідок вчинення оспорюваного виконавчого напису не забезпечено справедливий баланс інтересами позивачки та суспільства, що не відповідає нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, позивачка довела належними доказами невідповідність спірного виконавчого напису вимогам ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі від 30 червня 2023 року щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили згідно ч.7 ст. 158 ЦПК України.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути суму сплаченого судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи: підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 2500, 00 грн., а також витрати, пов`язані із поданням заяви про забезпечення позову в сумі 536, 80 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76- 81, 82, 89, 95, 133, 137, 258, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат»

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №21542 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 21674, 39 грн.

Стягнута з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Стягнута з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 3036 (три тисячі тридцять шість) гривень 80 коп. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Заходи забезпечення позову, визначені ухвалою від 30 червня 2023 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Найменування сторін: позивачка - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ); відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (79018, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів, ); треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович (14013, проспект Перемоги, 139, м.Чернігів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М.Демченко