Ухвала

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 348/1256/21

провадження № 61-13546ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 2 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

9 вересня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 2 серпня 2023 року, повний текст якої складено 11 серпня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 вересня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали в частині визначення підстав касаційного оскарження, касаційний суд як підставу касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження не врахує.

Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2023 року та постанови

Івано-Франківського апеляційного суду від 2 серпня 2023 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13,

від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 від 20 лютого 2019 року

у справі № 758/13462/15-ц, від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц, від 10 квітня 2019 pоку

у справі № 1519/2-3165/11, від 3 липня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц,

від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, від 23 грудня 2020 року

у справі № 753/12335/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 337/5531/18, від 13 листопада 2020 року у справі № 594/197/19, від 12 листопада 2020 року у справі № 607/8082/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 545/1435/19,

від 4 вересня 2020 року у справі № 661/2025/18, від 7 серпня 2020 року

у справі № 439/763/17, від 6 серпня 2020 року у справі № 337/1000/19, від 9 липня 2020 року у справі № 562/593/19, від 8 липня 2020 року у справі № 643/9153/19, від 1 липня 2020 року у справі № 127/14182/17, від 30 червня 2020 року

у справі № 507/537/17, від 24 червня 2020 року у справі № 323/3462/18,

від 27 травня 2020 року у справі № 70/577/17, від 12 травня 2020 року

у справі № 354/560/15-ц, від 5 травня 2020 року у справі № 607/4222/18,

від 23 квітня 2020 року у справі № 398/233/18, від 13 квітня 2020 року

у справі № 161/9711/18, від 7 квітня 2020 року у справі № 751/10760/16-ц,

від 6 квітня 2020 року у справі № 751/4657/18, від 11 березня 2020 року

у справі № 344/15324/17, від 11 березня 2020 року у справі № 183/4567/17,

від 5 березня 2020 року у справі № 918/319/19, від 12 лютого 2020 року

у справі № 507/6/17, від 5 лютого 2020 року у справі № 352/1978/17, від 3 лютого 2020 року у справі № 569/613/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 507/1336/16, від 29 січня 2020 року у справі № 375/512/17, від 28 березня 2018 року

у справі № 444/9519/12, від 7 липня 2020 року у справі № 444/9519/12, від 7 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц, від 4 лютого 2020 року

у справі № 912/1120/16, від 27 липня 2021 року у справі № 910/18943/20,

від 23 грудня 2020 року у справі № 753/12335/18, від 20 листопада 2020 року у справі № 9337/5531/18, від 13 листопада 2020 року у справі № 594/197/19,

від 12 листопада 2020 року у справі № 607/8082/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 545/1435/19, від 4 вересня 2020 року у справі № 661/2025/18,

від 7 серпня 2020 року у справі № 439/763/17, від 6 серпня 2020 року

у справі № 337/1000/19, від 9 липня 2020 року у справі № 562/593/19, від 8 липня 2020 року у справі № 643/9153/19, від 1 липня 2020 року у справі № 127/14182/17, від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, від 17 квітня 2018 року

у справі № 523/9076/16, від 5 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц,

від 11 грудня 2019 року у справі № 320/4938/17, від 19 грудня 2019 року

у справі № 520/11429/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 910/2164/18,

від 8 липня 2019 року у справі № 908/156/18, від 26 листопада 2019 року

у справі № 922/643/19, від 10 грудня 2019 року у справі № 910/6356/19,

від 26 листопада 2019 року у справі № 902/201/19, від 15 жовтня 2019 року

у справі № 0908/1090/18, від 15 жовтня 2019 року у справі № 813/8801/14, від 19 грудня 2019 року у справі № 916/1041/17, від 20 січня 2021 року

у справі № 175/957/19, від 21 квітня 2021 року у справі № 766/12340/17, від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, від 2 червня 2020 року

у справі № 910/17792/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц,

від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, від 12 грудня 2018 року

у справі № 752/11896/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також підставою касаційного оскарження рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 4 квітня 2023 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 2 серпня 2023 року заявник вказує відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 599 Цивільного кодексу України (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає

пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суди не дослідили зібрані у справі докази, необґрунтовано відхилили подані нею клопотання, апеляційним судом справу розглянено за її відсутності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце судового засідання, суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів

(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області

від 4 квітня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 2 серпня 2023 року.

Витребувати зНадвірнянського районного суду Івано-Франківської області матеріали цивільної справи № 348/1256/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська