У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 Справа №6-196/11

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому провадженніз виконання виконавчого листа, виданого 06 вересня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6196/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 06 вересня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6196/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 139 428,51 грн, судові витрати в розмірі 1 808,13 грн, на АТ «Сенс Банк».

Заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) знаходиться виконавче провадження відкрите на примусове виконання виконавчого листа, виданого 06 вересня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6196/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 139 428,51 грн, судові витрати в розмірі 1 808,13 грн.

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року за № 5/2019, а також рішенням загальних зборів акціонерів АТ «АльфаБанк» протокол № 4/2019 від 15 жовтня 2019 року затверджено Передавальний акт. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» до правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АльфаБанк». Правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «АльфаБанк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «АльфаБанк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

26 листопада 2019 року Національний банк України погодив Статут Акціонерного товариства «АльфаБанк». Відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 Статуту Акціонерне товариство «АльфаБанк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (рішення № 5/2019 від 15 жовтня 2019 року) та рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «АльфаБанк» (протокол № 4/2019 від 15 жовтня 2019 року), відповідно до якого до Акціонерному товариству «АльфаБанк» були передані все майно, права і зобов`язання Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке було створене згідно з Договором про створення Республіканського акціонернокомерційного банку соціального розвитку від 14 вересня 1990 року в організаційноправовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31 жовтня 1990 року з найменуванням Республіканський акціонернокомерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінював назву: на Акціонернокомерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20 червня 1991 року про виключення з найменування банку слова «Республіканський»); на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09 березня 2010 року про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про зміну найменування на Публічне Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Акціонернокомерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», створеного в організаційноправовій формі відкритого акціонерного товариства; на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26 квітня 2018 року про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

03 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань внесено запис за № 4002827 про припинення АТ «Укрсоцбанк» та Дані про юридичних осібправонаступників, повне найменування та місцезнаходження юридичних осібправонаступників, їх ідентифікаційні коди, а саме: АТ «АльфаБанк», Код , місцезнаходження: 03150, м. Київ, Голосіївський район, вул. Велика Васильківська, 100.

01 грудня 2022 року змінено найменування Банку з Акціонерного товариства «АльфаБанк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Представник заявника АТ «Сенс Банк» в судове засідання не з`явився, у прохальній частини заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За даних обставин, розгляд справи слід провести за відсутності учасників.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно інформації про виконавче провадження № 38263342 від 15 лютого 2023 року, виконавчий лист, виданий 06 вересня 2011 року № 6196/11 перебуває на виконанні у ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області.

15 жовтня 2019 року рішенням № 5/2019 Єдиного акціонера, який володіє 100% акцій АТ «Укрсоцбанк» затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у Передавальному акті, виникає в АТ «АльфаБанк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АльфаБанк» від 15 жовтня 2019 року вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. Протоколу).

Згідно з п. 1 Передавального акта від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків останнього за цим актом є АТ «АльфаБанк». Правонаступництво щодо майна прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає в АТ «Альфабанк» з 15 жовтня 2019 року.

Згідно зі Статутом АТ «Сенс Банк», затвердженим позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфабанк» від 12 серпня 2022 року, АТ «Сенс Банк» є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «АльфаБанк».

Згідно з витягом з державного реєстру банків 02 грудня 2022 року Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «АльфаБанк» (скорочене найменування АТ «АльфаБанк») на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування АТ «Сенс Банк»).

За вказаних вище обставин, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будьякий розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2020 року справа № 296/443/16ц (провадження № 6116634сво19).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту вищенаведених норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Водночас, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом правонаступництва на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження, що також узгоджується зі змістом ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будьякій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон України «Про виконавче провадження» передбачає таку можливість).

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 442 ЦПК України, ч. 6 ст. 12, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 27763/10 (провадження № 14197 цс 21).

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок правонаступництва допускається на будьякій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, а реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум АТ «Сенс Банк» може у порядку, визначеному статтями 55, 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, а тому заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні підлягає задоволенню шляхом заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 06 вересня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6196/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 139 428,51 грн, судові витрати в розмірі 1 808,13 грн, на АТ «Сенс Банк.

На підставі наведеного та керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 55, 260, 261, 353355, 442, п. п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа, виданого 06 вересня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 6196/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 139 428,51 грн, судові витрати в розмірі 1 808,13 грн, на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддя О. Герчаківська