ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9173/23 Справа № 185/5224/21 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Кукаріної Наталії Олександрівни, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Кукаріної Н.О.

В обґрунтування своєї скарги посилався на те, що 11 липня 2023 року начальником Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Кукаріною Н.О. відкрито виконавче провадження №72232137, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року №185/5224/21. 13 липня 2023 року прийнято постанову про примусове виконання, а саме, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника. 27 липня 2023 року скаржник отримав постанову начальника Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Кукаріної Н.О. про відкладення проведення виконавчих дії від 26 липня 2023 року, прийняту на підставі заяви боржника про відкладення проведення виконавчих дій від 25 липня 2023 року, оскільки ними подано до суду заяву про роз`яснення рішення суду для вирішення питання відрахування податків за виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Вказував, що у державного виконавця були відсутні законні підстави відкладати проведення виконавчих дій по примусовому виконанню судового рішення, яке набрало законної сили, а тому просив суд визнати рішення, дії чи бездіяльність начальника Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) державного виконавця Кукаріної Н.О. в частині відкладення примусового виконавчого провадження неправомірним; визнати постанову державного виконавця Кукаріної Н.О. від 26 липня 2023 року, якою відкладено проведення виконавчих дій за виконавчим листом по справі №185/5224/21 від 10 липня 2023 року незаконною; скасувати її та зобов`язати державного виконавця продовжити примусове виконавче провадження за виконавчим листом по справі №185/5224/21 від 10 липня 2023року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність державного виконавця Кукаріної Н.О. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким визнати рішення, дії чи бездіяльність начальника Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) державного виконавця Кукаріної Н.О. в частині відкладення примусового виконавчого провадження неправомірним; визнати постанову державного виконавця Кукаріної Н.О. від 26 липня 2023 року, якою відкладено проведення виконавчих дій за виконавчим листом по справі №185/5224/21 від 10 липня 2023 року незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що боржник намагався затягнути виконання рішення суду в незаконний спосіб, а державний виконавець не виконував свою роботу належним чином. Вказував, що Законом України Про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Зазначав, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надавався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Павлоградському відділі державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) знаходиться виконавче провадження №72232137 з примусового виконання виконавчого листа №185/5224/21 від 10 липня 2023 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021року у розмірі 537583,10 грн.

11 липня 2023 року державним виконавцем, згідно ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим листом №185/5224/21 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виконавче провадження №72232137 про стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 об`єднано у зведене виконавче провадження №68789115 про стягнення коштів з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь фізичних осіб. При примусовому виконанні вказаного зведеного виконавчого провадження 13 липня 2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та направлено платіжну інструкцію до банківських установ для примусового стягнення коштів з рахунків боржника.

26 липня 2023 року на депозитний рахунок Павлоградського відділу державної виконавчої служби надійшли кошти, стягнуті з боржника згідно зведеного виконавчого провадження № 68789115.

26 липня 2023 року до Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява представника боржника про відкладення виконавчих дій на підставі звернення з заявою про роз`яснення рішення суду у порядку статті 271 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду. Виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не відображено питання сплати податків та інших обов`язкових платежів при стягненні з ПрАТ «ДТЕК Павлоградлвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн.

26 липня 2023 року державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів, а саме до 08 серпня 2023 року. Також до боржника 31 липня 2023 року було направлено вимогу з приводу надання розрахунку податків за виконавчим документом №185/5224/21 про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградлвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021року у розмірі 537 583,10 грн.

Станом на 08 серпня 2023 року від боржника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а також від Дніпровського апеляційного суду на адресу Павлоградського відділу державної виконавчої служби роз`яснення рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №185/5224/21 від 10 липня 2023 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн не надходило.

09 серпня 2023 року начальником відділу здійснено розподіл коштів та перераховано борг у розмірі 537 583,10 грн за призначенням, на користь стягувача ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 185/5224/21 про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021року у розмірі 537 583,10 грн в повному обсязі.

09 серпня 2023 року, у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим провадженням №72232137 з примусового виконання виконавчого листа №185/5224/21 від 10 липня 2023 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції дійшов висновку, що строк, на який державним виконавцем було відкладено виконавчі дії, не перевищував десятиденного строку, визначеного ч. 1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», постанова державного виконавця від 26 липня 2023 року про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів, а саме до 08 серпня 2023 року, була винесена ним в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та права ОСОБА_1 діями державного виконавця порушено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Положеннями ст.129-1 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені такі заходи примусового виконання рішень: 1)звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3 )розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17 )застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року в справі № 203/798/20 (провадження № 61-10047св22), зазначено, що у виконавчому провадженні безумовно має застосовуватися принцип «розумної обачності»

Відповідно до статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 26 липня 2023 року до Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява представника боржника про відкладення виконавчих дій на підставі звернення з заявою про роз`яснення рішення суду у порядку статті 271 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не відображено питання сплати податків та інших обов`язкових платежів при стягненні з ПрАТ «ДТЕК Павлоградлвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн.. 26 липня 2023 року державним виконавцем, на підставі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій строком на 10 робочих днів, а саме до 08 серпня 2023 року. Зважаючи на те, що станом на 08 серпня 2023 року від боржника ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», а також від Дніпровського апеляційного суду на адресу Павлоградського відділу державної виконавчої служби роз`яснення рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №185/5224/21 від 10 липня 2023 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн не надходило, 09 серпня 2023 року начальником відділу здійснено розподіл коштів та перераховано борг у розмірі 537 583,10 грн за призначенням, на користь стягувача ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 185/5224/21 про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021року у розмірі 537 583,10 грн в повному обсязі.

Судом першої інстанції правильно встановлено відсутність порушення прав ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження, тому доводи апеляційної скарги цього не спростовують та не дають правових підстав для задоволення скарги.

Крім того, 09 серпня 2023 року, у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», за виконавчим провадженням №72232137 з примусового виконання виконавчого листа №185/5224/21 від 10 липня 2023 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 квітня 2019 року по 30 серпня 2021 року у розмірі 537 583,10 грн винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням. Тобто, рішення суду наразі є виконаним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки суду першої інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 грудня 2023 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта