Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8643/23
Провадження2-з/711/77/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Скляренко В.М., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гончар Серія Миколайовича про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Гончар С.М., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визнати об`єктами права спільної сумісної власності громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , автомобіль FIATTIPO, 2020 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 03.02.2021 року, дата перереєстрації на нового власника 28.10.2023р., та автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 14.09.2023р., та провести поділ спільного майна шляхом стягнення у грошовому виразі частки середньої ринкової вартості вказаних транспортних засобів на час звернення із позовом, у зв`язку із чим стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 275 892 грн.

В порядку забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, а також на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який також зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що предметом позову є майнові вимоги щодо об`єктів рухомого майна (автомобілів) право власності на яке одноособово зареєстроване за відповідачем та один із об`єктів цього майна, при цьому істото дорожчий та новіший, відповідач відчужив без згоди позивача на 6-й день після того, як позивачка залишила їхнє спільне місце проживання. Позивачка зазначає, що існують реальні підстави вважати, що відповідач може здійснити відчуження також і другого автомобіля, після чого виконання рішення суду в разі задоволення позову буде надзвичайно утруднене, тому вона вважає, що вжиття заходів щодо накладення арешту на автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, орієнтовна вартість якого складає 170 080 грн., та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовна вартість якого складає в межах 162 444 - 234 609 грн., які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом».

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Гончар С.М., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визнати об`єктами права спільної сумісної власності громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , автомобіль FIATTIPO, 2020 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 03.02.2021 року, дата перереєстрації на нового власника 28.10.2023 року, та автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 14.09.2023 року, та провести поділ спільного майна шляхом стягнення у грошовому виразі частки середньої ринкової вартості вказаних транспортних засобів на час звернення із позовом, у зв`язку із чим стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 275 892 грн.

Сторони перебувають в зареєстровану шлюбі, проте на даний час між ними виник спір щодо поділу майна.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 26.10.2023р. №26-10/23-ц, за ОСОБА_2 були зареєстровані транспортні засоби, а саме: автомобіль FIATTIPO, 2020 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 03.02.2021 року, дата перереєстрації на нового власника 28.10.2023, та автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, дата державної реєстрації за відповідачем 14.09.2023р.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №355391888 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення саме цього позову, позивачка просить накласти арешт на автомобіль FORDFIESTA, 2007 року випуску, орієнтовна вартість якого складає 170 080 грн., та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовна вартість якого складає в межах 162 444 - 234 609 грн., які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 , оскільки необхідність накладення арешту на вказане майно покликане задля запобігання зміни його власника (в тому числі в порядку дарування), що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене із задоволенням вимог позивача.

На сьогоднішній день існує реальна загроза відчуження відповідачем вказаного вище майна, про що також свідчить відчуження відповідачем 28.10.2023р. автомобіля FIATTIPO, 2020 року випуску, без згоди другого власника, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду (у випадку задоволення позову) або ефективний захист прав позивача, тому, на думку суду є підстави для забезпечення даного позову шляхом накладення арешту.

А тому, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного-процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

у х в а л и в:

Заяву позивачки ОСОБА_1 адвоката Гончар Серія Миколайовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки FORDFIESTA, 2007 року випуску, хетчбек, з об`ємом двигуна 1388, що зареєстрований 14.09.2023р. за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 07.11.2012 (реєстраційний номер майна 38638740).

Копію ухвали для негайного виконання направити до Другого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Центру надання адміністративних послуг у м. Черкаси та до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Черкаській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 30.11.2023року.

Головуючий: В.М. Скляренко