Справа № 594/1589/23
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до Більче-Золотецької сільської ради, що знаходиться в с.Більче-Золоте, вул.Махнівка,101 Чортківського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Богуш В.Д., звернувся в суд з позовом про визнання права власності, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, то нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, також нотаріусом встановлено розбіжності у документах, які підтверджують родинні відносини позивача із спадкодавцем.

Зазначив, що за життя мати склала заповіт на його ім`я, яким усе своє майно заповіла, ОСОБА_3 та йому в рівних долях. ОСОБА_3 склала заяву про відмову від спадщини після померлої, таким чином він є єдиним спадкоємцем після померлої, який прийняв спадщину відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже дружина, спадкодавець у справі, фактично прийняла спадщину.

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до наданої позивачем довідки № 987 від 06 листопада 2023 року, виданої виконкомом Більче-Золотецької сільської ради станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_2 були ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Дане господарство відносилося до категорії колгоспних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до

15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Однак долучена до позовної заяви вказана вище довідка відповідача не містить повної інформації для суду, зокрема, щоб переконатися про наявність чи відсутність працездатних членів колгоспного двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати (15 квітня 1991 року) не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба), а також наявність неповнолітніх та непрацездатних.

Копій погосподарських книг щодо спірного домоволодіння до матеріалів справи не долучено.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена 19 січня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 280/4/18, провадження № 61-403св19 (ЄДРСРУ № 102765474).

Як встановлено з долученого до позовної заяви листа державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори №865/02-14 від 28 вересня 2023 року нотаріусом згідно інформаційної довідки Державного нотаріального архіву Тернопільської області від 16 березня 2023 № 159/01-21 встановлено, що Борщівською державною нотаріальною конторою, на підставі заяви ОСОБА_5 від 26 серпня 2004 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 797/2004. Також у матеріалах спадкової справи є заява про неприйняття спадщини від ОСОБА_1 . 26 серпня 2004 року Борщівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину Р № 1276, на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності спілки селян Перемога, село Більче-Золоте Борщівського району Тернопільської області, на ім`я ОСОБА_3 .

Нотаріус зазначає, що позивачем надана довідка, видана Більче-Золотецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 10 березня 2023 року № 296, згідно якої ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 свого чоловіка - ОСОБА_4 , так як проживала з померлим в одному житловому будинку.

Отже, з наведеної вище інформації нотаріуса та враховуючи той факт, що позивач просить визнати за ним право власності на ціле домоволодіння, частина якого належала ОСОБА_4 , після смерті якого, окрім спадкодавця у справі ОСОБА_2 , прийняла спадщину також ОСОБА_5 , відтак ОСОБА_5 є такою, що прийняла спадщину, однак позивач не зазначає її співвідповідачем у справі.

Крім того, позивач у позовній заяві не посилається та не долучає до матеріалів позовної заяви інформації про ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність чи користування земельної ділянки під спірне домоволодіння.

Окрім того, позивачем не зазначено та не надано копії технічного паспорта на спірне домоволодіння, наявність якого необхідна для встановлення всіх обставин справи на час звернення з позовом до суду, зокрема, для встановлення даних про відсутність самочинного будівництва, склад спірного домоволодіння, тощо. Долучений до матеріалів справи зведений акт вартості будівель і споруд станом на 12 серпня 1984 року не відображає актуальних даних щодо домоволодіння.

Доказів на підтвердження ціни позову відповідач також не зазначає і не надає.

Як встановлено з долученого до позовної заяви листа державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори №865/02-14 від 28 вересня 2023 року позивач не підтвердив родинні відносини зі спадкодавцем, оскільки у наданому свідоцтві про його народження по батькові матері зазначено ОСОБА_6 , а у свідоцтві про смерть по батькові спадкодавця зазначено ОСОБА_7 .

Так, позивачем на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем до позовної заяви долучено зазначене вище свідоцтво про його народження, інших доказів на підтвердження родинних відносин позивач не зазначає та не надає, зокрема копій погосподарських книг, довідок органу місцевого самоврядування, тощо.

Крім того, довідок, виданих уповноваженим органом місцевого самоврядування, в даному випадку відповідачем, на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві щодо факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та після смерті ОСОБА_2 позивач не надає.

Вказані обставини позбавляють суд можливості повного та об`єктивного розгляду та вирішення даної справи по суті.

Враховуючи вище наведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , до Більче-Золотецької сільської ради, що знаходиться в с.Більче-Золоте, вул.Махнівка,101 Чортківського району Тернопільської області, про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя