Справа № 216/867/23
провадження №2/216/1239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Хомик І.І.

за участю секретаря - Губської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 07.02.2023 року, звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якому просила суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1 / 4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 21.02.2023 року та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення на веб-сайті «Судова влада».

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання сторін по справі, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у даному випадку не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2015 року, що підтверджується копією рішення суду.

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, який зареєстрований разом з матір`ю, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади.

На даний час син сторін ОСОБА_3 навчається у Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», факультет інформатики та обчислювальної техніки, за держзамовленням, строк навчання до 30.06.2025 року, що підтверджується копією довідки з учбового закладу.

Оскільки син сторін навчається на денній формі навчання, то не має змоги працевлаштуватися на роботу, та самостійно отримувати заробіток, і тому потребує матеріальної підтримки батька, так як навчання потребує значних грошових коштів на матеріальне та соціально побутове забезпечення навчального процесу, одна мати не має надати такої фінансової можливості. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки в нього немає інших дітей, він не сплачує на чию користь аліменти, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутися з цим позовом до суду.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) «Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення сином навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», до 30.06.2025 року, та не довше ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 07.02.2023 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,60 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 182, 185,198-201 Сімейного Кодексу України, п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року, роз`яснень Пленуму ВСУ у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянство Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення ним навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», до 30.06.2025 року, та не довше ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 07.02.2023 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянство Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя І.І. ХОМИК