Справа № 534/249/23
Провадження № 2/534/61/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді Солохи О.В.

за участі: секретаря судового засідання Гончар С.Т.

представника позивача Старостенко М.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулися до суду із позовом до відповідачів, в якому прохає стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за простроченими процентами за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 у сумі 7 771,90 дол. США; звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної № 615 к-ф від 04.07.2008 нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 43,93 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 , на підставі договору дарування від 21.04.2004 посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу № 1706, за рахунок вартості якого погасити заборгованість по простроченим процентам за кредитним договором №615 к-ф від 04.07.2008 у сумі 7 771, 90 дол. США та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в сумі 4 263 грн 11 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.07.2008 між ПАТ КБ «УкргазБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 615-к-ф про надання кредиту в сумі 25 000 доларів США на строк з 04.07.2008 по 03.07.2028, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 13,8 % річних. У забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору між ПАТ КБ «УкргазБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 615 к-ф від 04.07.2008. За умовами п.1.1 договору поруки №615 к-ф від 04.07.2008 ОСОБА_3 зобов`язався перед ПАТ АБ «УкргазБанк» відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань по кредитному договору № 615 к-ф від 04.07.2008.

Відповідно до п.1.3 Договору поруки, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитними договором в тому ж об`ємі, що і позичальник за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань в повному об`ємі.

Також в забезпечення виконання зобов`язань по вказаному кредитному договору в іпотеку передано нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира, загальною площею 43, 93 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до п.3.1.6, п.6.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової прострочки сплати процентів за користування кредитними коштами у разі порушення іпотекодавцями або позичальником обов`язків за цим та /або кредитним договором, що також передбачено і ст.589 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконувалися і виникла заборгованість за кредитом, ПАТ АБ «УкргазБанк» звернулися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 позовні вимоги ПАТ АБ «УкргазБанк» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» заборгованість за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 в розмірі 26 595, 22 доларів США. В порядку погашення заборгованості за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 року звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 43,93 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з початковою ціною реалізації 170 000 грн. Виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» судові витрати в сумі по 606 грн 66 коп. з кожного.

Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом (14.02.2023) рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 не виконане.

Залишок несплаченої заборгованості по рішенню Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 складає 18 563, 54 доларів США.

Крім того, позичальником не виконані зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом, які станом на 06.11.2022 за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 складають 7 771, 90 доларів США.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.05.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позивних вимог наполягала.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 надіслала відзив на позовну заяву, в якому позов ПАТ АБ «Украгбанк» не визнає, та зазначає, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 достроково у повній сумі стягнута заборгованість за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008. Рішення суду набрало чинності та звернено до виконання. Щодо стягненняпроцентів за користування кредитом, які станом на 06.11.2022 за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 складають 7 771, 90 доларів США та звернення стягнення та предмет іпотеки, зазначає, що ці вимоги є похідними вимогами від основної задоволеної судом ще в 2010 році, такі вимоги не можуть виникати безкінечно. (т.1 а.с.137-142).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_7 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначила, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає до задоволення, а заперечення відповідача викладені у відзиві на позов є такими, що не ґрунтуються на законі. Зазначила, що у вказаному позові ставиться питання про звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення за рахунок його вартості зобов`язань відповідача по сплаті процентів нарахованих позивачем за неналежне виконання зобов`язань по поверненню суми отриманого кредиту. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 за рахунок вартості предмета іпотеки підлягала задоволенню, у тому числі вимога про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, яка виникла у відповідача ОСОБА_2 у період з 12.01.2009 по 22.02.2010 у розмірі 1 641,41 доларів США. У поданому ж позові сума відсотків, заборгованість за якими ПАТ АБ «Укргазбанк» прохає задовольнити за рахунок вартості предмета іпотеки, нарахована за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 (т.1 а.с.204-209).

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 заборгованість стягнута достроково у повній сумі, а отже строк виконання кредитного договору № 615 к-ф від 04.07.2008 відповідно до пп.1.6,3.2.5 Кредитного договору, до ч.2 ст.1050 ЦК України був змінений банком, який звернувся до суду з позовом та пред`явив вимогу на повну суму заборгованості за кредитом. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. (т.1 а.с.180-184).

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04.07.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 615 к-ф, за умовами якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 25 000 доларів США зі строком користування до 03.07.2028 або по день визначений п.1.5 та/або в п.3.3.11 Договору, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних (т.1 а.с.9-11).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що згідно договору застави № 615 к-ф від 04.07.2008 укладеного одночасно з цим договором між Банком та ОСОБА_2 в забезпечення зобов`язань за дійсним договором Банком приймається в заставу 2-х кімнатна квартира загальною площею 43,93 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.3.3.1 Позичальник зобов`язалася здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки.

Відповідно до договору поруки № 615 к-ф від 04.07.2008 укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 , останній зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань по кредитному договору № 615 к-ф від 04.07.2008, укладеному кредитором з позичальником, згідно з яким позичальнику надається кредит в сумі 25 000 доларів США на строк з 04.07.2008 по 03.07.2028, сплатити проценти за фактичне користування коштами щомісячно в розмірі 13,8% річних з врахуванням змін та доповнень, якщо такі будуть прийняті сторонами кредитного договору (т.1 а.с.12).

Пунктом 1.2 Договору поруки визначено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008, між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки № 615 к-ф, посвідчений приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 4396 (т.1 а.с.13-15). Пунктом 1.1 Договору визначено, що вказаний договір іпотеки забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, які випливають з договору № 615 к-ф від 04.07.2008, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем, за умовами якого іпотекодавець зобов`язаний іпотекодержателю не пізніше 03.07.2028 повернути кредит у розмірі 25 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,8 % та штрафні санкції у розмірі та у випадках, передбачених кредитним та цим договорами (т.1 а.с.13-15).

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме 2-х кімнатна квартира, житловою площею 27, 53 кв.м., загальною площею 43,93 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору дарування від 21.04.2004 посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу № 1706.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 задоволено вимоги ПАТ АБ «УкргазБанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» заборгованість за кредитним договором №615 к-ф від 04.07.2008 в сумі 26 595, 22 доларів США. В порядку погашення заборгованості за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 звернено стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, загальною площею 43,93 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з початковою ціною реалізації 170 000 грн. Виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» судові витрати в сумі по 606 грн 66 коп. з кожного (т.1 а.с.16-17).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15.11.2010 апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 в частині виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жилого приміщення по АДРЕСА_1 скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про виселення з квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 2008 року народження. В іншій частині рішення залишено без змін (т.2 а.с.73-74).

Як убачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 09.10.2015 уклала шлюб з ОСОБА_9 та прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 » (т.1 а.с.172).

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за простроченими процентами за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 за період з 06.11.2019 по 06.11.2022, позивач посилався на те, що оскільки рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 не виконується, як і не виконуються ОСОБА_2 зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом за строк користування кредитом після ухвалення рішення суду, то Банк мав право нараховувати проценти за користування кредитом, які згідно розрахунку наданого позивачем станом на 06.11.2022 становлять 7 771, 90 доларів США.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд вказує, що у пункті 91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс18, зроблено висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд наголошує, що у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18, зроблено висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, провадження № 12-142гс19 вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У Постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись до суду з позовом в 2010 року про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, Банк таким чином змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до вимог статті 1050 ЦК України та фактично мав зафіксувати розмір існуючої у ОСОБА_2 заборгованості за процентами та неустойкою і припинити її нарахування.

Натомість, з доданого ПАТ АБ «Укргазбанк» до позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що розмір заборгованості за процентами за користування кредитом розраховано за період з 06.11.2019 по 06.11.2022, тобто поза межами строку користування кредитом, який був змінений банком внаслідок пред`явлення до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позову у 2010 році.

Суд вказує, що у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільних справах» судам роз`яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, звертаючись із вказаним позовом до суду позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» просить звернути стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,93 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 , на яку рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 в порядку погашення заборгованості за кредитним договором № 615 к-ф від 04.07.2008 було звернено стягнення.

Позивач же наводить як підставу звернення стягнення вже інші підстави, які обумовлені саме невиконанням відповідачами рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 та проведення звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок невиконаних зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 в сумі 7 771,90 доларів США.

Разом з тим, відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Закінчення строку дії кредитного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 ЦК України).

Підставами звернення стягнення на предмет іпотеки є: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки визначені у статті 38 Закону України «Про іпотеку». За таких обставин, ураховуючи сутність іпотеки та зміст правових механізмів забезпечення прав усіх сторін спірних правовідносин, ефективним способом відновлення прав кредитора є застосування передбаченої угодою сторін процедури звернення стягнення на іпотечне майно як однієї з умов надання (отримання) кредиту.

Відповідно до пункту 3.1.6 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок іпотекодавцем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту іпотекодержателю, використання кредиту не за цільовим призначенням або порушення інших умов кредитного договору, а також у випадку порушення іпотекодавцем (третьою особою) умов зберігання або експлуатації чи страхування предмета іпотеки, порушення умов цього договору щодо розпорядження предметом іпотеки - незалежно від настання строку виконання по кредитному договору, порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання кредитного договору, якщо іпотекодержатель і наступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Пунктом 6.1 Договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках:

- якщо у момент настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та/або несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки;

- якщо у 2-денний строк після загибелі, пошкодження чи втрати предмета іпотеки іпотекодавець не здійснюють його заміну у відповідності до п. 3.3.3 цього Договору;

- порушення іпотекодавцем (позичальником) обов`язків за цим та/або кредитним договором та невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором;

- якщо інша, ніж іпотекодержатель особа набула право стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до пункту 6.2 Договору іпотеки, у випадку порушення іпотекодавцем (позичальником) обов`язків за цим та/або кредитним договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю (та позичальнику) письмове повідомлення про порушення обов`язків за цим та/або кредитним договором, в якому зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з пунктом 6.3 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюються або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Законом чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Підстави та спосіб задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки визначені у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Отже, за змістом ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку». Недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки є однією з підстав для відмови в позові.

Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 29.05.2019 у справі № 310/11024/15-ц.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст.598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Оскільки рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.09.2010 у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» було задоволено, строк виконання зобов`язання було змінено, і позивач набув право на задоволення своїх вимог до позичальника, заборгованість якого була визначена судовим рішенням, за рахунок квартири, переданої ОСОБА_4 в іпотеку Банку, тобто шляхом звернення до суду із позовом за захистом своїх порушених прав щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, а саме суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5).

Таке правове обґрунтування спірних правовідносин узгоджується з правовою позицією ВС викладеною у постанові № 61 - 2404 св 18 від 14.02.2018.

За таких обставин суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за простроченими процентами за кредитним договором №615 к-ф від 04.07.2008 за період з 06.11.2019 по 06.11.2022 у сумі 7 771 доларів 90 центів США та звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №615 к-ф від 04.07.2008, на двокімнатну квартиру, загальною площею 43,93 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_4 , у рахунок погашення заборгованості по простроченим процентам не належить до задоволення.

Розглядати заяву щодо застосування строків позовної давності є недоцільним, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» по суті позовних вимог.

Судові витрати позивачеві згідно зі ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», , адреса: 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, 1;
Відповідачі:ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 01.06.2023.