Провадження № 2/641/666/2023 Справа № 641/779/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Зюкіної К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про стягнення грошових коштів, безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим написом нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» та просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 6827,16 грн., витрати на правничу допомогу 1500 грн. та судовий збір 992, 40 грн..

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21.10.2021 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/2078/21 було визнано виконавчий напис №6803 від 12.10.2019 року, виданий приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 29990,19 грн. таким, що не підлягає виконанню. За вказаним виконавчим написом в межах виконавчого провадження №65638134 з позивача було стягнуто 5117,78 грн., а межах виконавчого провадження №60456083 1709,38 грн., а всього 6827,16 грн.. Зазначив, що вказані кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Провадження у вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України. Наполягав на тому, що на рахунок відповідача за виконавчим провадженням надійшли кошти в загальній сумі 4727,97 грн.. Зазначив, що лише відомості державного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення з позивача. Просив зменшити витрати на надання правової допомоги, заявлені позивачем, зважаючи в тому числі на незначну складність справи.

Крім того, представник позивача подала пояснення на відзив, в яких по суті повторила вимоги позовної заяви, підтримавши позовні вимоги.

Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.10.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6803 від 12.10.2019 року, виданий приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А.. Вказане рішення набрало законної сили 30.11.2021 року.

На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №60456083 та №65638134.

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. від 31.01.2021 року сума стягнутих коштів з ОСОБА_1 за ВП №65638134 становить 5117,78 грн. з якої: витрати виконавчого провадження -669 грн., заборгованість за виконавчим документом стягнута на користь стягувача -3018,59 грн., основна винагорода приватного виконавця -1430,19 грн..

Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 16.02.2022 року у виконавчому провадженні №60456083 стягнуто боргу з ОСОБА_1 за виконавчим документом у сумі 1709,38 грн..

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи, що відповідач набув майно, в даному випадку грошові кошти в сумі 4727,97 грн. на підставі виконавчого напису, вчиненого із порушенням закону, вказані грошові кошти є безпідставно набутим майном та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Грошові кошти в сумі 2099,19 грн. перераховані приватному виконавцю, внаслідок чого не є безпідставно набутим майном, тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн..

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до чч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Так позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової допомоги №б/н від 19.01.2022; додаткова угода до договору про надання правової допомоги №б/н від 19.01.2022, укладених між адвокатом Лебединською І.С. та Маліновським І.М.; акт прийому-передачі підготовленої та прийнятої роботи від 08.02.2022 по договору про надання правової допомоги від 19.01.2022, розрахунок витрат, в якому зазначено вартість послуг з надання правової допомоги у розмірі 1500 грн. та квитанцію про сплату правової допомоги у розмірі 1500 грн..

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, цивільна справа містить невеликий об`єм доказів (цивільна справа в 1 томі), не є складною, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат на надання правової допомоги та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

У стягненні решти витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 687,24 грн..

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 247, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» про стягнення грошових коштів, безпідставно одержаних стягувачем за виконавчим написом нотаріуса задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти в сумі 4727 ( чотири тисячі сімсот двадцять сім) грн. 97 (дев`яносто сім) коп..

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 24 (двадцять чотири) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 ( одна тисяча) грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», , місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявий Узвіз, б. 5-Б.

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2023 року.

Суддя: І. В. Зелінська