Справа № 314/963/23
Провадження № 2/314/465/2023
17.10.2023 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А. В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 314/963/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло серії та номер б/н, виданого Вільнянською міською радою народних депутатів 25.12.1997.
Відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 30.08.2021 ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , громадянки США ОСОБА_4 )вона ж ОСОБА_5 ) передала у власність ОСОБА_6 , а останній прийняв частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , і сплатив визначену за домовленістю сторін грошову суму.
Відповідачі, надавши свою згоду на відчуження належних їм часток квартири, натепер не є власниками квартири, у ній не проживають вже понад один рік, однак зареєстровані за адресою відчуженої квартири, при тому, що фактично втратили право користування житловим приміщенням. Те, що відповідачі продовжують бути зареєстровані у даній квартирі, порушує права позивача як власника, окрема, впливає на порядок нарахування та сплати у квартирі комунальних послуг, призначення субсидії, можливість вільного розпорядження квартирою.
З огляду на вищевикладене, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 29.03.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначила, що просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
24.05.2023 від третьої особи ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2021 за ним у Державну реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на частки квартири АДРЕСА_1 .
Разом з тим, відповідача, здійснивши відчуження належних їм часток квартири, шляхом укладення договору купівлі-продажу станом на сьогоднішній день не є власниками квартири, у ній не проживають, втратили право користування, однак продовжують бути зареєстрованими за адресою відчуженої квартири. Після укладення договору купівлі-продажу жодних заходів щодо зняття з реєстрації відповідачі не вживали. Зазначив, що він, як і позивач, своєї згоди на подальшу реєстрацію місця проживання відповідачів у квартирі після відчуження не надавав і не надає. Просив задовольнити позов у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що відповідно до довідки № 201 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.03.2023, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 30.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Чепець О. С. укладеного між ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 громадянки Сполучених Штатів Америки ОСОБА_4 )вона ж ОСОБА_5 ) (продавцями) та ОСОБА_6 (покупцем) продавці передали у власність, а покупець прийняв частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 і сплачує за них визначену за домовленістю сторін грошову суму.
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 , власником частки є ОСОБА_1 .
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 96 від 12.09.2022, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано 4 (чотири) особи, а фактично не проживають: 1) ОСОБА_1 (проживає в АДРЕСА_3 ); 2) ОСОБА_2 (проживає в Польші, м. Румія); 3) ОСОБА_5 (проживає в США, штат Мінесота); 4) ОСОБА_3 , проживає в АДРЕСА_4 ; зі слів ОСОБА_1 .
За змістом ч. 1 ст.:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2019_02_28/pravo1/T030435.html?pravo=1#843047" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки відповідачі за зазначеною адресою не проживають, не є власниками, суд приходить до висновку, що вони втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, що стосується вимоги щодо примусового зняття з реєстраційного обліку, то таке примусове зобов`язання не ґрунтується на законі в даному випадку, оскільки питання та підстави для зняття з реєстрації визначені, зокрема, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», відповідно до якого орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житлом.
З огляду на зазначене, зняття особи із зареєстрованого місця проживаня проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема на підставі рішення суду про позбавлення права користування житлом.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є саме по собі достатньої правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку особи, яка втратила право користування житловим приміщенням.
Лише в разі відмови компетентного органу здійснити зняття особи з реєстраційного обліку на підставі рішення суду, такі дії можуть бути оскаржені до суду, тому в задоволенні передчасних позовних вимог про примусове зняття з реєстрації місця проживання необхідно відмовити.
Такий висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постановівід 04 грудня 2019 року у справі № 235/9835/15-ц (провадження № 61-8142св18).
Враховуючи, що представник позивача не наполягав на стягненні судового збору, слід судовий збір віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 81, 223, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_5 (громадянку Сполучених ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

17.10.2023