Справа № 372/1916/23
Провадження № 2-876/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Висоцької Г.В.

при секретарі Куник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2020, здійснювалося стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У позивача відсутня будь-яка заборгованість по аліментам, навіть існує переплата у розмірі 8 704,08 грн. Наразі позивач зарахований до списків особового складу військової частини із призначенням відповідного окладу. Позивач бажає чітко визначити тверду грошову суму, менше якої його син не буде отримувати, не заважаючи на дохід батька. У зв`яжу із вищевикладеним, позивач просив суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.7.2020 року у справі № 372/602/20 та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

02.05.2023 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження по справі, призначено відкрите судове засідання.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, щодо позовних вимог заперечила, зазначила, що відзив не подавала і не планувала його подавати.

Представник позивача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неотриманням відзиву від відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на заяву відповідачки про небажання подавати відзив, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що

ІНФОРМАЦІЯ_2 у Позивача - ОСОБА_5 та Відповідача - ОСОБА_2 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.07.2019 року, серія НОМЕР_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.07.2020 року у справі № 372/602/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено частково, присуджено стягувати із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією відповідного судового рішення.

27.08.2020 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 372/602/20.

17.09.2020 року державним виконавцем Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Думальською М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 63053517, що підтверджується копією останньої.

Згідно із розрахунком заборгованості по аліментах у ВП № 63053517 від 30.04.2021 року вбачається те, що у боржника - ОСОБА_5 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, а переплата становить 8 704,08 грн.

Згідно із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) Міністерства оборони України від 16.03.2022 року за № 50, солдата - ОСОБА_5 - старшого бойового медика стрілецької роти, на підставі Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 року, було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 із призначенням відповідного посадового окладу, що підтверджується копією відповідного наказу.

Згідно із довідки про доходи № 3 від 06.02.2023 року в/ч НОМЕР_2 , головний сержант взводу стрілецької роти ОСОБА_5 за основним місцем працевлаштування в період з 16.03.2022 та по 21.12.2022 отримав дохід 439 908,35 грн., що підтверджується копією відповідної довідки.

Крім цього, як вбачається із довідки № 3 від 06.02.2023 року в/ч НОМЕР_2 , у загальний дохід Позивача щомісячно в період з 16.03.2022 року та по 31.12.2022 року входила додаткова винагорода в розмірі 30 000.00 грн.

Позивач зазначає, що Наказом Міноборони від 25.01.2023 року за № 44, було внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, а відтак, із 1 лютого 2023 року, виплати напряму залежатимуть від районів перебування військовослужбовців, складності і специфіки бойових чи спеціальних завдань, які вони виконують, а також скасована додаткова щомісячна винагорода в розмірі 30000,00 грн.

Відтак, в результаті зменшення грошового забезпечення військовослужбовців Збройних сил України, може бути істотно зменшено розмір стягнення у випадку можливого примусового виконання (в залежності від виконання службових обов`язків Позивачем у різних місцях на території України, а відтак, наявність зв`язку та інтернету щодо можливості щомісячного добровільного виконання рішення суду) виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області було видано виконавчий лист у справі № 372/602/20.

Відтак, по мірі належного виконання покладених на Позивача службових обов`язків по захисту державності та суверенітету держави України, гр. ОСОБА_5 завжди хоче бути впевненим у тому, що у випадку наявності чи відсутності зв`язку в останнього (а також його місцезнаходження), його син ОСОБА_4 завжди щомісячно зможе отримати стабільне забезпечення по виплаті аліментів, не зважаючи на розмір грошового забезпечення батька.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем не доведено необхідність зміни способу стягнення аліментів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивач має постійне місце роботи і постійний дохід.

Позивачем не подано належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання позивача на можливе зменшення грошового забезпечення не може братися судом до уваги при вирішенні даного спору.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 5, 7 статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач завжди сплачував аліменти у розмірі більшому, а ніж це визначено рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі № 372/602/20 (не заважаючи на розмір його офіційного доходу) і як стверджує у позовній заяві буде продовжувати це робити в майбутньому, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи матеріальне становище сторін та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для зміни способу стягнення аліментів.

Таким чином, позовні вимоги про зміни способу стягнення аліментів згідно ст.192 СК України є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька