29.05.2023 Провадження по справі № 2/940/194/23
Справа № 940/286/23

РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.

розглянувши в приміщенні суду в м. Тетієві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 07.03.2011 року станом на 14.02.2023 року в розмірі 41847,09 грн. та судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 07.03.2011 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору позивачем було виконано свої зобов`язання, зокрема надано відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушує договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.02.2023 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.02.2011 року становить 41847,09 грн.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2023 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу роз`яснено право подавати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також наслідки ненадання відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, зокрема право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Сторони у справі повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідач суду не надав. Втім, надав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме в частині стягнення з нього заборгованості за кредитом у сумі 32976, 55 грн. Позовні вимоги у частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 7775,84 грн. не визнає та вважає їх безпідставними, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не містять його підпису, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та 07.03.2011 року підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідно до якої отримав кредит в межах кредитного ліміту шляхом відкриття карткового рахунку та отримання кредитної картки.

У Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач ОСОБА_1 згодний з тим, що ця Заява разом із Пам`яткою, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (а. с. 12).

Відтак, між сторонами у справі укладено договір, на підставі якого виникли договірні правовідносини.

До зазначеної Анкети-заяви позивачем долучено Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. (а. с. 13-43).

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується копією довідки щодо надання ОСОБА_1 кредитних карток та копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а. с. 10, 11).

Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого, згідно наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 07.03.2011 року станом на 14.02.2023 року становить 41847,09 грн. і складається з: 34071,25 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7775,84 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 4-9).

Із виписки за договором № б/н за період з 22.10.2014 року по 17.02.2023 року, наданої АТ КБ «ПриватБанк», встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами (а. с. 54-61).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Так, із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.03.2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 14.02.2023 року, наданого АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви, встановлено, що заборгованість за тілом кредиту становить 34071,25 грн.

Разом з тим, доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що сума заборгованості за кредитом у розмірі 34071,25 грн. є необґрунтованою, так як він отримував кредитні кошти лише в сумі 32976,55 грн., суд оцінює критично, оскільки розрахунок заборгованості за тілом кредиту, наданий АТ КБ «ПриватБанк», відповідачем не спростований, контрозрахунок не наданий.

Відтак, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок, наданий позивачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитом (тілом кредиту) у сумі 34071,25 грн.

Щодо позовних вимог у частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд зазначає таке.

Як встановлено судом, ані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису відповідача. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , його контактну інформацію. При цьому, ця Анкета-заява не містить даних про умови кредитування.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Разом з тим, розрахунок заборгованості, виписка з рахунку та надані суду довідки про видані кредитні картки та зміну умов кредитування також не є документами, які можуть посвідчувати погодження сторонами умов щодо розміру та сплати відсотків.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви додав паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування. При цьому, паспорт споживчого кредитування датований та підписаний відповідачем 13 лютого 2022 року.

Більш того, у ньому визначені умови кредитування для декількох кредитних продуктів - за програмами Картка Універсальна, Картка Універсальна Gold, Картка Platinum, Картка MC World BlackEdition, Картка Visa Signature, Картка MC WorldElite та Картка Visa Infinite.

Відтак, із поданого паспорта споживчого кредиту не можливо встановити, який саме тип кредитного продукту, сплату процентів за користування кредитними коштами відповідачем прийняті, як і не містить такої інформації вказана Анкета-заява з посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору, а тому суд не бере до уваги цей доказ.

Водночас, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 дійшов висновку про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, зокрема, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 34071,25 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками у сумі 7775,84 грн. необхідно відмовити за недоведеністю позивачем позовних вимог належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, позивач АТ КБ «ПриватБанк» поніс судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684,00 грн.

Оскільки, у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 34071,25 грн., що становить 81,41% від заявленої позивачем суми 41847,09 грн., відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 2185,04 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76, 81, 82, 141, 178, 247, 264-268, 279, 354 ЦПК України, статтями 207, 509, 525, 526, 610, 611, 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», адреса: вул. Грушевського, б.1Д, м. Київ, 01001, , МФО 305299, заборгованість станом на 14.02.2023 року за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 07.03.2011 року у сумі 34071 (тридцять чотири тисячі сімдесят один) гривень 25 копійок та судові витрати у сумі 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) гривень 04 копійок на рахунок № НОМЕР_2 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 02 червня 2023 року.

Суддя С.В.МАНДЗЮК