КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/4561/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1197/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Осаулової Н.А.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила: припинити за ОСОБА_3 право власності на частину спільного сумісного майна - транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частини спільного сумісного майна - транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, в сумі 111 308 грн; припинити за ОСОБА_3 право власності на частину спільного сумісного майна - причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частини спільного сумісного майна - причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску, в сумі 5 803 грн; провести розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час шлюбу сторонами за спільні кошти у липні 2014 року придбано автомобіль «Skoda Roomster» та у червні 2020 року придбано причеп «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В».

Добровільно вирішити питання щодо поділу майна сторони не можуть.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на транспортний засіб «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіп «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та на 1/2 частину причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску, як частку у спільному майні.

В задоволенні інших позовних вимог про стягнення грошової компенсації відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1 170,05 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що апеляційна скарга безпідставна та необґрунтована.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Вирішуючи спір та визнаючи право спільної сумісної власності на автомобіль та причіп, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів щодо визначення вартості спільного майна подружжя задля отримання компенсації вартості частки, а також сторонами не внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

З такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 1997 року по 19 листопада 2021 року.

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час перебування у шлюбі сторонами придбано: транспортний засіб «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіп «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що спірне майно придбано під час перебування у шлюбі за спільні сумісні кошти. Позивач неодноразово зверталась до відповідача добровільно вирішити питання щодо поділу майна, утім відповідач не відреагував на пропозиції.

На підтвердження позовних вимог надано: відповідь Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 31 серпня 2021 року; лист судового експерта від 12 липня 2021 року щодо ринкової вартості транспортного засобуSkoda Roomster», 2014 року випуску;лист судового експерта від 04 листопада 2021 року щодо ринкової вартості причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску; акти виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду справи сторони не спростовували презумпцію рівності часток подружжя.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (ст. 365 ЦК України), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18; від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц; від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц; від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19.

Вирішуючи спір про поділ майна між подружжям, необхідно встановити не лише обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання, його вартість та виходити з презумпції рівності часток, а й ураховувати інші істотні обставини, що мають значення для справи, зокрема можливість реального поділу майна з виділенням кожному із подружжя окремих видів (об`єктів) майна, можливість спільного користування певним видом майна у разі визначення ідеальних часток у цьому майні та спільного користування неподільною річчю, а також чи був визначений сторонами певний порядок користування спірним майном, матеріальне становище співвласників щодо можливості сплати грошової компенсацію при перевищення вартості частки, що підлягає виділу іншому із подружжя тощо.

Визнаючи за позивачем право власності на частину транспортного засобу та причіпу, суд першої інстанції фактично не вирішив спір, оскільки спільне користування майном не є можливим, та дійшов помилкового висновку про обов`язковість внесення коштів на депозитний рахунок суду.

З огляду на те, що ніким із сторін в ході розгляду справи не спростовувалась презумпція рівності часток та належність транспортного засобу та причіпу сторонам на праві спільної сумісної власності, колегія суддів вважає, що транспортний засіб «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіп «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надано: лист судового експерта від 12 липня 2021 року щодо ринкової вартості транспортного засобу Skoda Roomster», 2014 року випуску, згідно якого орієнтовна вартість автомобіля становить 222 410 грн 00 коп. та лист судового експерта від 04 листопада 2021 року щодо ринкової вартості причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску, згідно якого орієнтовна вартість причіпу становить 11 606 грн 00 коп.

Доказів на підтвердження іншої вартості вказаного майна матеріали справи не містять.

Відповідачем не спростовано та не надано доказів на підтвердження іншої вартості спірного майна.

Не взявши до уваги докази позивача, вважаючи їх неналежними доказами, суд першої інстанції не роз`яснив учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про призначення експертизи, та не сприяв учасникам справи в реалізації ними прав, передбачених цивільним процесуальним кодексом.

Визнання права власності по за кожною з сторін на спільне майно не є ефективним способом поділу майна, та не буде в повній мірі відповідати інтересам сторін.

За таких умов, та відсутності інших доказів з боку відповідача, які б ставили під сумнів докази позивача, апеляційний суд бере до уваги надані позивачем: лист судового експерта від 12 липня 2021 року щодо ринкової вартості транспортного засобу Skoda Roomster», 2014 року випуску та лист судового експерта від 04 листопада 2021 року щодо ринкової вартості причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску.

Враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів знаходить можливим припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на частину транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску у розмірі 117 008 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 19 жовтня 2022 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 172 грн 05 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 756 грн 50 коп., а також витрати за проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 500 грн 00 коп., які підтверджені належним чином.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на частину транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу «Skoda Roomster», 2014 року випуску, тип-легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 та причіпу «Лев 1В813 ПР-БОРТОВИЙ-В» 2020 року випуску у розмірі 117 008 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 928 грн 55 коп. та витрати за проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 500 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 31 травня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко