Справа № 643/4102/23
Провадження № 2/643/1695/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Майстренко О.М., за участю секретаря судового засідання Риндіч О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за якою просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від 22.05.2023 року і до повноліття дитини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.06.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №68,відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.06.2014 року .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим виконкомом Степнянської сільської ради Волноваського району Донецької області серія НОМЕР_3 від 23.02.2015 року, актовий запис № 3 .

Сторони не проживають однією сім`єю, їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом зі свою мамою ОСОБА_1 ,яка його забезпечує і піклується про нього. Між сторонами на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. У зв`язку з вищезазначеним позивач була вимушена звернутися до суду задля захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві . Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, надала відзив на позов, згідно якого відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, у розмірі 1/10 частини щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати звернення позивача до суду з позовною заявою. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача, зокрема, зазначила, що відповідач не ухиляється від свого обов`язку та добровільно виконує свої зобов`язання по утриманню дружини та малолітнього сина.

Перевіривши матеріали справи, вислухав представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 07.06.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №68,відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.06.2014 року .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим виконкомом Степнянської сільської ради Волноваського району Донецької області серія НОМЕР_3 від 23.02.2015 року, актовий запис № 3 .

Сторони не проживають однією сім`єю, їх спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом зі свою мамою ОСОБА_1 .

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 статті 80 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.181СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При встановленні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рекомендований мінімальний розмір аліментів, які стягуються через суд, складає один прожитковий мінімум. Такий розмір визначається судом у разі, якщо заробітна плата або інших доходів відповідача вистачає для сплати такого розміру аліментів.

Що стосується питання максимального розміру аліментів, певне обмеження максимального розміру аліментів передбачено ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Так, у разі відрахування за кількома виконавчими документами розмір стягнень для сплати аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 % від усіх доходів. Тому під час визначення розміру аліментів в долі від доходу, суди враховують вказані норми.

Відповідно до ст.12,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи думку сторін, беручи до уваги всі обставини по справі у їх сукупності, з урахуванням потреби дитини, стану здоров`я та матеріального становища стягувача аліментів, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, а також з урахуванням того, що, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх малолітнього сина у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною віку повноліття.

Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - "Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.198, 199, 200 СК України, ст.ст.2, 76-81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи стягнення від 22.05.2023 року і до повноліття дитини.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; який фактично проживає: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; який фактично проживає: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) .

Суддя О.М. Майстренко