Справа № 466/9008/19
Провадження № 2/466/105/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Настасяк Б.І., Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Шевченківська районна адміністрація

Львівської міської ради

представники позивача Детинич П.І., ОСОБА_2

представники відповідача Палайда-Тис О.М., Винницький В.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про приєднання збудованого консольного балкону квартири, в якому просив ухвалити рішення, яким приєднати збудований консольний балкон до квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

У грудні 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Детинич П.І. подав до суду в порядку ст. 49 ЦПК України заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 22,5 кв.м і складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні площею 4,4 кв.м, коридору площею 2,3 кв.м, ванної площею 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м та балкону площею 1,6 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 травня 2009 року він є власником вищевказаної квартири АДРЕСА_1 .

Він, ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи з дитинства. З метою певної безпеки, збільшення площі та необхідності перешкоджання доступу до квартири, яка знаходиться на першому поверсі будинку, ним було замовлено проект облаштування балкону консольного типу в квартирі АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 червня 2012 року №380 йому, ОСОБА_1 , було дозволено влаштувати консольний балкон розмірами 5,0 х1,2 м для квартири АДРЕСА_1 без засклення згідно з поданим проектом.

Після збудування балкону, з метою його узаконення та оформлення права власності на балкон, він звернувся до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Однак у задоволенні заяви йому було відмовлено у зв`язку з тим, що облаштований балкон не відповідає погодженому проекту, а тому він вимушений звернутися до суду до захистом своїх прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2019 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було передано для розгляду судді Зимі І.Є.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Зими І.Є. від 01 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У зв`язку з заявленими позивачем ОСОБА_1 неодноразовими відводами ряду суддів Шевченківського районного суду м. Львова, згідно розпорядження №11 від 02 серпня 2022 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2022 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру, передано для розгляду судді Кавацюку В.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюка В.І. від 08 серпня 2022 року цивільну справу №466/9008/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та в справі призначено підготовче судове засідання.

Відповідач Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради. відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 до суду на подала.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру було закрито та призначено судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кирик Н.І. позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Палайда -Тис О.М. в судовому засіданні 25 листопада 2023 року проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що позивачем ОСОБА_1 при добудові до квартири консольного балкону були порушені вимоги розроблено проекту, зокрема, проведено засклення балкону та трохи збільшено його розміри. Просила у позові відмовити.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначене на 22 листопада 2023 року о 16.30 год. позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 , представник відповідача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явились та представник позивача ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 подали до суду заяви з проханням продовжити розгляд справи без їх участі.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 22 листопада 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , та його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Палайду-Тис О.М., з`ясувавши дійсні обставини справи, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ч.1 ст. 78 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України, які регулюють достовірність та достатність доказів, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими, зокрема, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом першої групи з дитинства. З 17 серпня 2009 року він зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні площею 4,4 кв.м, коридору площею 2,3 кв.м, ванної площею 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м. На час розгляду справи квартира обладнана балконом площею 1,6 кв.м. Загальна площа квартири складає 22,5 кв.м.

Вищевказана квартира належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 травня 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстрований в реєстрі за №3-1390.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Кирик Н.І., долученими до справи копіями правовстановлюючих документів, технічного паспорту на квартиру, іншими доказами по справі та ці обставини ніким з учасників процесу не оспорювались.

З долученої до матеріалів справи копії розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19 червня 2012 року №380 «Про надання дозволу на влаштування консольного балкону» видно, що результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів і висновку міжвідомчої комісії, йому було дозвіл на влаштування консольного балкону для квартири АДРЕСА_1 .

Однак після завершення добудови балкону, в узаконенні проведеного будівництва та оформленні права власності на реконструйовану квартиру ОСОБА_1 було відмовлено та рекомендовано привести балкон у відповідність до погодженого проекту.

Приписами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така (добудова) прибудова є власністю співвласника, який її зробив.

Положеннями ч. 2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що добудований до квартири АДРЕСА_1 балкон не порушує прав та інтересів сусідів по житлу, відповідає будівельним і пожежно-санітарним нормам та правилам, а також перебуває в задовільному стані, що дає можливість надійно та безпечно його експлуатувати. Скарг з боку мешканців будинку у якому позивач проживає та облаштував консольний балкон до належної йому квартири, не надходило.

Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний дотримуватися моральних засад суспільства.

Приписами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є складовою правової системи України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У судових засіданнях встановлено, що квартира є цілісним майновим комплексом разом з балконом, що фактично не заперечувалось сторонами у справі та підтверджено проектною документацією та технічним паспортом квартири. Позивач просить визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру.

Враховуючи викладені обставини суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України ст. ст. 15, 16, 319, 328, 357, 383 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовану квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 22,5 кв.м і складається з однієї кімнати житловою площею 11,6 кв.м, кухні площею 4,4 кв.м, коридору площею 2,3 кв.м, ванної площею 2,3 кв.м, вбудованої шафи площею 0,3 кв.м та балкону площею 1,6 кв.м.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з часу складення повного тексту рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, , адреса місцезнаходження: м. Львів, вул.Липинського,11.

Суддя В. І. Кавацюк