Справа № 229/5349/23
Провадження № 2/229/1886/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л. І.

секретар Бондаренко А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника органу опіки Мельніченко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа на стороні позивача орган опіки та піклування Дружківської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини із батьком .

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що шлюб між ними укладено 16.12.1989 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стосунки вони не підтримують тривалий час, примирення між ними не можливе. Просив постановити рішення про розірвання шлюбу. Неповнолітня дочка мешкає з ним ,тому просив визначити місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги ,надав пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві ,просив шлюб розірвати , визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

Відповідач до судового засідання не з`явилась ,надала заяву у якій просила справу розглянути у її відсутність ,проти позову не заперечує.

Представник органу опіки та піклування не заперечував проти задоволення позову. Надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника та надіслав висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з батьком, а також акт обстеження житлово-побутових умов.

Ухвалою суду від 03.08.2023 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом в порядку загального позовного провадження

Ухвалою суду від 13.08.2023 підготовче судове засідання закрите та справа призначена до розгляду.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини:

Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ( долшюбне прізвище ОСОБА_4 ) уклали шлюб 16.12.1989 року, про що зроблено відповідний актовий запис у книзі реєстрації шлюбів Відділом РАЦС по місту Дружківка Донецькій області , актовий запис № 769 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про шлюб, яка зберігається в матеріалах справи.

Шлюб між сторонами розпався, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, так як вони не підтримують стосунки тривалий час, вказані обставини мають істотне значення, тому суд вважає, що дана родина розпалася і відновлена бути не може, тому шлюб варто розірвати.

З досліджених свідоцтва про народження дитини, позивач по справі ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Дружківської гімназії ,.ІНТЕЛЕКТ ,. від 16.08..2023 року, неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в в 7-А класі даного закладу.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Верховний Суд у свій постанові №712/11527/17 від 23.12.2020 року звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Дружківської міської ради від 02.11.2023 року вбачається, що за місце проживання дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 створені всі належні умови для виховання, утримання та навчання дитини, а тому орган опіки і піклування Дружківської міської ради вважає за доцільне, визначити місце проживання неповнолітньої дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянином України,уродженцем м.Горлівки.в м.Дружківка Донецької області.

У постанові від 17.10.2018 року у справі №402/428/16-ц Велика Палата Верхового Суду відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей та враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини за адресою разом з батьком, її прихильність до батька, забезпечення сталості його соціальних зв`язків з батьком та у соціумі вцілому, добросовісне виконання батьком батьківських обов`язків, створення для дітей необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дитини та розвиток, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з ним підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення у справі«М.С.проти України`від 11липня 2017року (заява№ 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

З огляду на викладене, суд зазначає, що у спірних правовідносинах якнайкращим інтересам дитини відповідатиме те, що неповнолітня дитина залишаться проживати з батьком, у звичному для неї середовищі.

Крім того, суд зазначає, що залишення неповнолітньої дочки проживати з батьком не можна тлумачити, як наявність у батька переваги перед матір`ю, оскільки мати дитини у такому випадку не обмежена у своєму праві на спілкування з дочкою

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання неповнолітньої з батьком, а також створення останнім належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 .-ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 260-263,280-282 ЦПК України , -

УХВАЛИВ :

Шлюб, зареєстрований 16.12.1989 року, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м.Дружківка актовий запис № 769 , розірвати.

Визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ,громадянином України , уродженцем м. Горлівки.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

У повному обсязі рішення складене 16.11.2023 року.

Суддя Л.І. Хомченко

30 листопада 2023 р.