Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1676/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до Олевського районного суду Житомирської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (далі відповідач) за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4796918 про надання споживчого кредиту (далі Кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року (далі Правила) та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 16300 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (19.10.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 16300 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 19.10.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль. Надалі відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА» , як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф (далі також Договір Факторингу) (Копія додається), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 16300 грн. - тіло кредиту та 37164 грн. - нараховані проценти, всього 53464 грн. Отже, до ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 18.04/23-Ф перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі 53464 грн. Станом на 26.07.2023 року заборгованість за Кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 16300 грн., сума процентів за користування кредитом - 37164 грн. всього 53464 грн. Також позивач зазначає, що загалом інфляційні втрати склали 14488,74 грн. та 3% річних становлять 2434,44 грн. У зв`язку з чим позивач просить задоволити позов, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Окрім цього, у зв`язку з розглядом даної справи в суді позивач поніс наступні витрати: сплачений судовий збір 2147 (дві тисячі сто сорок сім грн. 20 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч грн. 00 коп.). Тому позивач просить суд стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

На запит суду надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача по справі ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.08.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження.

06.10.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку з викликом сторін.

Від представника позивача адвоката Столітнього М.М. надійшла до суду письмова заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 02.11.2023 та 28.11.2023 року на розгляд справи не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення на його адресу судових повісток та опублікування оголошення на веб-сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Відзив на позов відповідач до суду не надав.

Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність сторін з дотриманням вимог, встановлених законом, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено судом , відповідно до Договору № 4796918 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 року, укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 , товариство надало споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с. 107-116).

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано 19.09.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором М957375. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Сума кредиту (загальний розмір) складає 16300 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (19.10.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору), стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надається товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

Як вбачається з довідки, наданої позивачем, «ТОВ «ФК «Контрактовий дім», згідно із договором з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснив видачу кредитних коштів за договором № 4796918 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 року, шляхом перерахування кредитних коштів за на картковий рахунок відповідача у сумі 16300,00 грн. (а.с. 14-16).

Пунктом 4.3.1. Договору сторони обумовили пролонгацію договору на 90 днів у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість. Тобто у цих правовідносинах продовжили строк дії кредитного договору до 120 днів.

18.04.2023 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі договору факторингу за плату відступило, а ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги на суму 53464,00 грн. (а.с. 63-72). Про заміну кредитора в зобов`язанні відповідач повідомлявся письмово (а.с.103).

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Уст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми.

Згідно ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , договір № 4796918 про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 року, як і договір факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 року є чинними, доказів погашення заборгованості ні позивачу, ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 53464,00 грн. ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

Згідно з розрахунками, наданими стороною позивача, інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по червень 2023 року складають 14488,74 грн., а також 3% річних за період з 18.01.2022 року по 26.07.2023 року 2434,44 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

За умовами договору про надання споживчого кредиту від 19.09.2021 року, останнім днем строку погашення кредиту для відповідача було 19.10.2021 року.

Отже, прострочення виконання грошового зобов`язання виникло з 20.10.2021 року, тому при розрахунку 3% та інфляційних втрат необхідно враховувати індекси інфляції за період з 20.10.2021 по 23.02.2022 року, а саме проміжок часу, який неохоплений воєнним станом.

Згідно із статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за період з лютого 2022 року по червень 2023 року, тому втрати від інфляції за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 року включно складають 855,42 грн: (53464 грн. х 101,6% (інфляційні втрати за лютий 2022 року) - 53464 грн.)= 855,42 грн.

Також, нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 18.01.2022 року по 26.07.2023 року розраховується наступним чином: сума заборгованості 53464 грн. х 3%=1603,92 : 365=4,39 грн х 37 дні прострочення (за період з 18.01.2022 по 23.02.2022), отже 3 % річних будуть складати 162,58 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у сумі 53464,00 грн., інфляційні втрати - 855, 42 грн. та 3 % річних - 162,58 грн.

Відповідачем усупереч положенням ст. 12, 81 ЦПК України не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов`язань та спростування позовних вимог, а можлива відсутність у нього коштів не може бути підставою для звільнення його від погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, серед яких витрати на професійну правничу допомогу, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно платіжної інструкції № 810 від 25.07.2023 року (а.с. 123) позивачем було сплачено 2147,20 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на суму 70387,18 грн., і судом такий позов задоволено на суму 54482 грн., що складає 77,40 % від ціни позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1661, 93 грн. (2147,2 грн. х 77,40 %).

Окрім цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в загальній сумі 10 000,00 грн. та надано копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року, рахунок на оплату, платіжну інструкцією № 859 від 26.07.2023 року , на підтвердження оплати таких послуг, а тому суд вважає, що зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 7740,00 грн. (10 000,00 грн. х 77,40 %).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 207, 526, 625, 626, 628, 627, 629, 633, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 133, 137, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4796918 про надання споживчого кредиту в розмірі 53464,00 (п`ятдесят три тисячі чотириста шістдесят чотири грн. 00 коп.), інфляційні втрати - 855, 42 (вісімсот п`ятдесят п`ять грн. 42 коп.) та 3 % річних - 162,58 ( сто шістдесят дві грн. 58 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1661, 93 (одну тисячу шістсот шістдесят одну грн. 93 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» витрати на правову допомогу в розмірі 7740,00 (сім тисяч сімсот сорок грн. 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Представник позивача: Столітній Михайло Миколайович: РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л.В.Винар