Номер провадження: 22-з/813/233/23
Справа № 504/1408/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Кострицького В.В.,Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивачка - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - Андрєєва Ігора Петровича про ухвалення додаткової постанови у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн, щомісячно, починаючи з 15.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додатковим рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 січня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Андрєєва Ігоря Петровича про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 втрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн.

Вказане рішення та додаткове судове рішення були оскаржені у апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_2 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 травня 2023року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року залишено без змін.

Додаткове рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 січня 2023 року залишено без змін.

На адресу Одеського апеляційного суду 08 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - Андрєєва Ігора Петровича надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, оскільки під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання щодо розподілення витрат позивача на професійну правничу допомогу. Посилається на те, що таку заяву подано у передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України 5-ти денний строк з дня прийняття постанови, витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи складають 24000 грн, на підтвердження чого надає докази, які просить залучити до матеріалів справи та ухвалити додаткову постанову щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши їх з відповідача на користь позивачки.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, в якому просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки витрати на професійну правничу допомогу вже стягнуті судом першої інстанції, крім того, з огляду на обґрунтованість позову вони підлягають стягненню лише в малій частці, тому що робота адвоката не вимагала великого обсягу аналітичної і технічної роботи, незначна складність справи, на яку витрачається набагато менше часу, ніж заявлено адвокатом - представником позивача. Ним не доказаний витрачений час на прибуття і відвідування Одеського апеляційного суду 6 годин, за що просить стягнути 12000 грн. Клопотання про витребування доказів надумане, у задоволенні судом відмовлено, оскільки збір доказів закінчено у суді першої інстанції, тому вважає, слід відмовити у стягненні 2000 грн за це клопотання. За узгодження позиції з клієнтом вже стягнуті витрати з відповідача. Вважає, що розмір гонорару у сумі 24000 грн являється безпідставним та не пропорційним виконаній роботі відносно до предмету спору з урахуванням ціни позову, а при його встановлені не врахована складність справи.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою заявлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті справи та визначено їх розмір 48000 грн, при цьому, із такого попереднього розрахунку вбачаються витрати лише на правову допомогу в суді першої інстанції - Комінтернівському районному суді Одеської області.

В клопотанні про ухвалення додаткового рішення в суді першої інстанції зроблений розрахунок із наданням підтверджуючих доказів на 25000 грн.

Судом вирішено таке та ухвалене додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки 13000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

03 березня 2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року та одночасно роз`яснено учасникам справи їх право подання відзиву на апеляційну скаргу у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення цієї ухвали із одночасним наданням доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

У визначений судом строк представником позивачки Андрєєвим І.П. подано відзив на апеляційну скаргу, який слід вважати першою заявою по суті справи на стадії апеляційного перегляду справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачкою не зроблено жодних заяв про судові витрати на професійну правничу допомогу, які вона має понести у зв`язку із переглядом судових рішень в апеляційному суді.

Також до відзиву будь-які докази судових витрат заявника ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не надано.

Системний аналіз ч. 1, 2, 3 ст. 134, ч. 8 ст. 141 ЦПК України свідчить про те, що сторона не обмежена у наданні доказів понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, навіть якщо вона попередньо не визначила їх розмір.

Невиконання обов`язку про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не має наслідком обов`язковою відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору

Натомість законодавець покладає на учасника справи зробити таку відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Отже, позивачка мала обов`язок повідомити суд про судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, де справа розглядалася в письмовому провадженні, до прийняття постанови.

Такого зроблено не було.

Тому посилання заявниці на те, що судом не вирішено питання про судові витрати, не грунтуються на матеріалах справи.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу щодо співмірності понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу є помилковими в даному разі, проте вони не впливають на правильне вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки визначальним для такого є саме неповідомлення позивачкою про такі витрати у передбачений процесуальним законом строк.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не заявляла вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, надану під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, відсутність у матеріалах справи заяви ОСОБА_2 про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що подання такої заяви протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ОСОБА_2 не повідомила про понесення судових витрат у зв`язку з переглядом судових рішень в порядку апеляційного провадження, а тому відсутні підстави для розгляду поданих документів та, як наслідок, відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 133, 137, 270 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 - Андрєєва Ігора Петровича про ухвалення додаткового рішення суду за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали - 30 травня 2023 року.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко