Провадження № 2-н/761/353/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 на адресу до Шевченківського районного суду м. Києва надійла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

Під час вивчення матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Так, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України направлено запити для з`ясування місця реєстрації боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.05.2023 року до суду надійшла відповідь на відділу реєстрації Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, що відповідно до Реєстру Миргородської територіальної громади ОСОБА_2 , 1992 року народження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу, зокрема, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, встановлено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Як вбачається з матеріалів даної заяви, в останній відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, ОСОБА_2 (вказано, що РНОКПП невідомо). Проте, відповідно до положень ст. 163 ЦПК України, у разі відсутності реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника, заявнику необхідно вказати його номер та серію паспорта, однак така інформація про боржника також не вказана у заяві.

Судом при прийнятті заяви про видачу судового наказу перевіряються вимоги, за якими судовий наказ може бути видано та чи відповідає заява про видачу судового наказу змісту та формі відповідно до ст.163 ЦПК України, в якої вказано, що усі дані, які ідентифікують боржника, повинні бути зазначені в заяві про видачу судового наказу, якщо вони відомі заявнику. Підстави для відмови у прийнятті заяви або видачі судового наказу у зв`язку з тим, що стягувачем не зазначено ідентифікаційного коду боржника, відсутні.

Тобто, на стадії розгляду заяви про видачу судового наказу суд може тільки перевірити реєстрацію місця перебування чи проживання боржника, звернувшись до відповідного органу реєстрації, інших процесуальних дій суду на стадії розгляду заяви про видачу судового наказу чинним ЦПК не передбачено, зокрема витребування доказів за ініціативою суду.

Аналогічні вимоги до судового наказу як виконавчого документу передбачені у п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Разом з тим, у відповідності до абзацу 2 п. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються виконавчий документ (судовий наказ) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Таким чином, аналізуючи положення зазначеної статті, судовий наказ видається із зазначенням відповідних ідентифікуючих даних сторін, для можливості його подальшого пред`явлення для виконання у спосіб передбачений законодавством, що, в даному випадку, не вбачається за можливе, у зв`язку з відсутністю у заяві необхідної ідентифікуючої інформації стосовно боржника.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, вивчивши матеріали заяви та враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: