Ухвала

Іменем України

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 363/129/20

провадження № 61-6871ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року в складі колегії суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О. та Гуля В. В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл майна та визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2022 року зазначений позов задоволено частково. Визнано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_3 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволених вимог, 09 березня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та роз`яснено заявнику обов`язок в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені недоліки. Апеляційний суд зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не оплачена судовим збором та подана із пропуском строку, встановленого статтею 354 ЦПК України.

Апеляційний суд роз`яснив відповідачу, що у випадку неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними - буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

31 березня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій вона зазначає, що повний текст оскаржуваного рішення їй не було вручено в день його проголошення чи складання повного тексту, копію рішення вона не отримувала, з рішенням ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Крім цього посилається на перебування на стаціонарному лікуванні та введення воєнного стану.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто особі, що її подала.

Апеляційний суд виходив із того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було постановлено 24 листопада 2022 року, повний текст рішення складено 08 грудня 2022 року. В клопотанні про поновлення строків апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначила, що повний текст оскаржуваного рішення не було вручено їй в день його проголошення чи складання повного тексту, копію рішення вона не отримувала, з рішенням ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, копію рішення апелянт отримала 27 грудня 2022 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с.255). Крім цього, 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій вона вказує, що 28 грудня 2022 року шляхом отримання листа поштою їй стало відомо про прийняте рішення, вона має намір подати апеляційну скаргу, у зв`язку з чим наголошує, що про прийняте рішення їй стало відомо 28 грудня 2022 року (а. с. 253). Таким чином, строк на апеляційне оскарження рішення закінчується 27 січня 2023 року, однак апеляційну скаргу подано до суду 09 березня 2023 року, тобто поза межами тридцятиденного строку з дня вручення повного рішення суду, протягом якого ОСОБА_1 має право на поновлення строку в силу вимог закону.

Оцінюючи наведені у клопотанні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, суд вважає, що введення в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення пропущених строків, а відтак будь-яких об`єктивних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження рішення у визначений законом строк, в апеляційній скарзі не наведено. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22.

Оцінюючи надані скаржником на підтвердження знаходження на стаціонарному лікуванні копії медичних довідок від 15 грудня 2022 року, 11 лютого 2023 року, 14 лютого 2023 року та 18 січня 2023 року про проведення сімейним лікарем огляду її сина ОСОБА_4 та інформаційної довідки від 14 лютого 2023 року про його госпіталізацію, суд вважає, що вказані доводи не можуть бути поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не підтверджують неможливість своєчасного подання апеляційної скарги з дня вручення повного рішення суду. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, не надано.

03 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Суд не врахував документальне підтвердження знаходження на стаціонарному лікуванні відповідача, а також неотримання нею рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (стаття 354 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року в справі № 592/6701/19 (провадження № 61-15286св20) зазначено, що «суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Наведені вимоги процесуального закону унеможливлюють відкриття апеляційного провадження та апеляційний перегляд справи до вирішення питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження

№ 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження». Суд апеляційної інстанції не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними. Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку та/або погодження з доводами особи, яка подала апеляційну скаргу та відповідне клопотання, з урахуванням отримання представником ОСОБА_2 копії рішення 20 липня 2020 року, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції».

Апеляційний суд встановив, що оскаржене рішення Вишгородського районного суду Київської області постановлено 24 листопада 2022 року, його повний текст складено 08 грудня 2022 року, копію рішення ОСОБА_1 отримала 27 грудня 2022 року,однак апеляційну скаргу подано до суду 09 березня 2023 року, тобто поза межами тридцятиденного строку з дня вручення повного рішення суду, протягом якого особа має право на поновлення строку в силу вимог закону.

Відсутні підстави вважати, що апеляційний суд під час постановлення оскаржуваної ухвали не врахував документальне підтвердження знаходження на стаціонарному лікуванні відповідача, оскільки апеляційний суд надав оцінку всім обставинам, на які посилалась ОСОБА_1 , враховуючи встановлені процесуальним законодавством строки на апеляційне оскарження.

ЄСПЛ зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі № 363/129/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат