Справа № 752/5694/15-ц
Провадження № 2-п/752/112/23
У Х В А Л А

іменем України

24 жовтня 2023 року року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

у вересні 2023 року відповідач ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивувала тим, що 07.07.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва було винесено заочне рішення у справі № 752/5694/15-ц, яким стягнуто неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.04.2010 року станом на 28.02.2015 року у розмірі 19 873,47 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с. 6-8).

Вказала, що в судових засіданнях присутня не була, оскільки не знала про існування судової справи, судові повістки та інші документи не отримувала. Також, вказала, що банком не надано пояснення щодо суми заборгованості, матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності у неї заборгованості перед банком, розмір заборгованості недоведений, так само як і умови надання кредитних коштів, позовна заява банку є поданою з порушенням норм матеріального та процесуального права, є небунтованою та передчасною, а висновки суду не відповідають вимогам норм матеріального права та є наслідком неналежного дослідження доказів по справі надання неправильної правової оцінкив їх сукупності, що свідчить про порушення судом норм процесуального права, а також грубого та невірного застосування норм матеріального права (а.с. 9-13).

Враховуючи викладені обставини, просила заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку, а також просила поновити пропущений строк, про що подала відповідну заяву.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2023 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та призначено розгляд на 24.10.2023 року (а.с.21).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Поняття «перегляд судового рішення» є значно ширшим ніж «оскарження судового рішення» в розумінні процесуального законодавства.

Процесуальний Закон не дає визначення терміну «поважні причини». Однак в Рішенні Верховного суду України від 13.09.2006 по справі № 6-26370кс04 вказане наступне: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Суд при розгляді питання про поновлення пропущених строків повинен обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити «визнати поважними причини пропуску процесуальних строків» (ухвала ВСУ від 26.01.2006 року справа № N 6-7307кс04).

Статтями 286-289 ЦПК України визначено, що, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви.

Заява про перегляд заочного рішення має бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження. Заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

В результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони, будучи в установленому порядку повідомленими про дату час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяви по суті спору не подали, з клопотаннями з процесуальних питань не звертались.

З матеріалів справи вбачається, що сторонам достовірно відомо про дату, час та місце даного судового засідання, а тому їхня неявка, у даному разі, не перешкоджає проведенню судового засідання з розгляду вищевказаної заяви про перегляд заочного судового рішення.

Проте, матеріали цивільної справи №752/5694/15-ц, провадження № 2/752/3374/15 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно акту про вилучення для знищення номенклатури справ (документів), що не підлягають зберіганню, № 14 від 18.02.2022 року, знищенні у 2022 році, у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання (а.с. 1-3).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 228 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення вищевказаного заочного рішення, заява про перегляд заочного рішення підлягала подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії. Нині діюча норма процесуального права, - ст. 284 ЦПК України, що діє з 2017 року, передбачає подання заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.2); учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч.3); строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.4).

У заяві про перегляд заочного рішення заявник стверджує, що про існування заочного рішення дізналася у 26.08.2023 року шляхом завантаження мобільного застосунку «Дія», й до того ж протягом останніх десяти років проживає за кордоном.

Вказані твердження ОСОБА_1 про те, що вона дізналась про існування заочного рішення у серпні 2023 року, нічим не спростовуються, і тому, з огляду на наявні матеріали, право ОСОБА_1 на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення підпадає під дію положень ч. 3 ст. 284 ЦПК України, оскільки іншого наразі не встановлено, тобто достовірно не встановлено виконання судом вимог ст. 227 ЦПК України в редакції 2004 року про направлення відповідачу рекомендованим листом з повідомленням копії заочного рішення не пізніше 5 днів з дня його проголошення та, відповідно, отримання відповідачем такого повідомлення і копії заочного рішення.

Однак, зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку суд не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

При цьому, до заяви про перегляд заочно рішення доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не додано.

Крім того, заява про перегляд заочного рішення підлягає розгляду у справі, в якій ухвалено заочне рішення, в даному випадку - у справі № 752/5694/15-ц Голосіївського районного суду м. Києва.

Оскільки така справа знищена, то має місце втрата судового провадження.

Відновлення втраченого судового провадження врегульовано розділом Х ЦПК України, без його проведення розгляд заяви про перегляд заочного рішення є неможливим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід`ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.1999 року, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004 року).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

За правилами ст. ст. 488-490 ЦПК України відновленню підлягає втрачене повністю або частково судове провадження в цивільній справі, закінченої ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду. Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження у цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.

З наведеного вбачається висновок, що за правилами розділу X ЦПК України, відновлення втраченого (і в разі, якщо справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження у цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 491 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (якщо це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції, тощо).

Відповідний висновок також зроблений в ухвалі Верховного Суду від 20.03.2018року у справі №2-4646/11. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією ВССУ, що викладена в ухвалі від 05.08.2015року у справі №6-7938св15, де суд касаційної інстанції зазначив, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав відсутності достатніх матеріалів справи, необхідних для її розгляду, суд апеляційної інстанції не виконав вимог частини сьомої статті 297 ЦПК та не вирішив питання про її повернення до суду першої інстанції для належного оформлення, а в разі необхідності - і вирішення питання про відновлення втраченого провадження, як передбачено ст. ст. 402-408 ЦПК, та не роз`яснив права скаржнику подавати відповідну заяву.

Отже, мета звернення до суду з вищезазначеною заявою про перегляд заочного рішення суду, пов`язана з захистом прав та інтересів ОСОБА_1 , а тому, для вирішення питання щодо перегляду ухваленого у справі заочного рішення по суті спору, є обов`язковим відновлення втраченого судового провадження.

Судом не вбачається достатніх підстав для порушення за ініціативою суду питання про відкриття провадження по відновленню судового провадження.

Разом з тим, ОСОБА_1 жодних документів на підтвердженнях своїх доводів не надано, заяв щодо відновлення знищеного судового провадження також не подавалось.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі знищено, заява про перегляд заочного рішення не містить достатніх доказів, суд дійшов висновку про те, що вона задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.С. Хоменко