Справа № 462/6060/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2023 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, покликаючись на те, що 18 липня 2008 року, між сторонами було укладено шлюб. Від спільного проживання у сторін народилися діти, які проживаючть разом з позивачем. В той же час, відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по забезпеченню дітей, а тому, позивач змушена звернутись до суду з позовом.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження разом з позовом та додатками у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак, такі було повернуто до суду з відміткою: за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року, між сторонами було укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання в сторін народилися діти: ОСОБА_3 , /ІНФОРМАЦІЯ_3/, ОСОБА_4 /ІНФОРМАЦІЯ_4/ та ОСОБА_5 /ІНФОРМАЦІЯ_5/, що стверджується наявними в матеріалах справи свідцтвами про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відповідно.

Суду було також надано витяги з Реєстру територіальної громади, з яких вбачається, що діти проживаючть за адресою АДРЕСА_1 , що співпадає з адресою місця реєстрації позивача ОСОБА_1 , та стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 22 вересня 2020 року.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до принципів 4, 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

Враховуючи матеріальне становище позивача, який є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей, з метою забезпечення дітей рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є обов`язком відповідача як батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2/3 (дві третини) від його заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07 серпня 2023 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позову знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення.

Оскільки вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 / на користь ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ,/ аліменти на утримання ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1 /, ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_2 /, ОСОБА_5 / ІНФОРМАЦІЯ_2 / в розмірі по 2/3 (дві третини) від його заробітку, але не менше одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14 серпня 2023 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 / у дохід держави 1073 /одну тисячу сімдесят три/ гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш