У Х В А Л А

30 травня 2023 року

м. Київ

справа № 161/12528/21

провадження № 61-7481ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, просив стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів її доходу і заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року позов задоволено.

Стягнено щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року залишено без задоволення.

Постановою Волинського апеляційного суду Волинської області від 28 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 09 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 липня 2022 року залишено без змін.

Постанову Волинського апеляційного суду від 28 липня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року - без змін.

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів, а тому відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявниці на те, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями при розгляді інших справ є необґрунтованими, оскільки до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження зазначеного, а вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявницею судові рішення ухвалені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко