Провадження № 2/686/1758/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ст.. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору. Просить визнати кредитний договір між позивачем та відповідачем недійсним.

На обґрунтування свого позову вказала, що 20.02.2021 року вона оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб- сайті МФО «Бистрозайм» у розмірі 1900 грн., що належить відповідачу (Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ") та отримала кредит. Зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі.

Через деякий час їй почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. На всі її аргументи щодо виконання зобов`язань перед відповідачем за кредитним договором представники відповідача не реагували. Не розуміючи звідки взялась заборгованість, 06.04.2021 року вона скориставшись допомогою правників, направила належно оформлений запит до відповідача з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості позивача. Відповідач не надав відповіді у встановлений законом строк.

Оскільки відповідач не надав відповідь на її запит та не надав примірник договору, вона не має змоги зазначити номер договору. Також прошу врахувати, що до позовної заяви нею додається клопотання про витребування електронного доказу, після отримання якого суд мав би змогу ознайомитись із інформацією, яка його цікавить.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції чинній на час укладання спірного договору) зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем та третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладанням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, в кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього визначеному законодавством). Примірник договору що належить споживачу має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Вона не отримувала свій примірник договору від відповідача.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції цього укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 11 цього Закону визначений Порядок укладення електронного договору.

Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Вона не підписувала, а ні фізично, ані накладенням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі.

Позивач направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив, в якому вказав, що товариство проти задоволення позову заперечує. Позов ґрунтується на твердженнях, які суперечать фактичним обставинам справи, та не доведені доказами. Позивач визнає, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір від 20,02-2021 р. на суму 1900 гри. Дійсно між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір NT 904 від 20.02.2021 р. Позивач стверджує, що ним виконано зобов`язання за спірним кредитним договором в повному обсязі, що не відповідає дійсності. Жодних оплат відповідач не отримував. Також позивач не падає до суду доказів оплати заборгованості за спірним кредитним договором. Жодних звернень від позивача та від правників з приводу позивача до відповідача не надходило. Позивач просить суд визнати кредитний договір недійсним. По тексту позовної заяви позивач стверджує, що він не підписував спірний кредитний договір, хоча на початку позовної заяви позивач сам визнає, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір від 20.02.2021 р, на суму 1900 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Відповідно до ч.1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір є консенсуальним, він вважається укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов (зазначена позиція підтверджується також Постановою Вищого господарського суду № 1/207 від .02.03.2010 р.).

Якщо позивач вважає, що спірний кредитний договір він не підписував та сторони не досягли згоди в усім істотних умов, він повинен обрати інший спосіб захисту, а не визнання його недійсним.

Слід звернути увагу, що спірний кредитний договір було укладено у електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, і з огляду на ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» до нього мають бути застосовані приписи цього Закону.

Після подачі заявки, позивач отримав на свій телефон, вказаний у заявці, СМС повідомлення з унікальним кодом, який ввів на сайті bistrozaim.ua .

Отже позивач здійснив всі дії, необхідні для ідентифікації себе в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача, самостійно ввів всі свої дані(а не тільки поставив галочку, як зазначає позивач) та підписав спірний кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Отже, укладення договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, є укладенням договору у письмовій формі. Підписання спірного кредитного договору здійснювалося за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором шляхом внесення на сайті коду, отриманого на телефон позивача.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 таї 2 Закону України «Про електронну комерцію». Доводи позивача щодо відсутності доказів підписання ним договору не можуть бути взяті до уваги, оскільки кредитний договір позики укладено з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Крім того, відповідач провів належну перевірку позивача за допомогою

інтегрованої системи електронної ідентифікації Міністерства цифрової трансформації України.

Отже, твердження позивача, що він не підписував спірний кредитний договір не підтверджуються належними та допустимими доказами та ґрунтується виключно на словах позивача. Позивач здійснив дії, описані вище, для укладення спірного кредитного договору та отримання коштів. Відповідач, в свою чергу, виконав свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Зазначаємо, що кошти за спірним кредитним договором перераховані платіжною системою «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником є внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Верифікація і додавання карти клієнтом при оформленні договору займу здійснюється за допомогою сторонньої платіжної системи "WayForPay» (https://wayforpay.com/), на сторінці якої клієнт самостійно вносить номер карти, СУУ, термін дії, телефон, е-меіл. Ця інформація цо карті зберігатися і обробляється виключно на стороні платіжної системи WауЕогРау. При цьому клієнт може зазначити як свою картку. так і картку будь-якої іншої особи.

Так, відповідно до довідки, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей», позивачу було перераховано наступну суми за спірним договором: Деталі транзакції: Номер карти НОМЕР_1 Власник карти (емітент) банк спортбанк /оксибанк Категорія карти MasterCard Час запиту 20.02.2021 0:19:29 Сума 1 900 Валюта UАН

Так, довідка, надана Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Вей Фор Пей», доводить перерахування коштів позивачу за спірним кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, щ о позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що позивач 20.02.2021 року оформила кредитний договір № 904 на суму 1900 грн. в режимі онлайн орієнтовним строком на 17 днів з моменту отримання кредиту та зобов`язувався його повернути та сплатити проценти. Вказане підтверджується договором про надання фінансових послуг від 20.02.2021 року та визнається позивачем, яка в своїй позовній заяві вказала, що 20.02.2021 року оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті МФО «Бистрозайм» у розмірі 1900 гривень, що належить відповідачу та отримала кредит; зобов`язання перед відповідачем були виконані в повному обсязі.

На банківську карту були перераховані кошти за кредитним договором.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона не укладала кредитного договору з відповідачем, не підписував його, договір їй не надавався.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно ст.640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч. 2. ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином строки внесення фінансового активу за спірними договорами визначаються датою їх укладення. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Договір вважається укладеним з дати акцепту Товариством пропозиції (оферти) Клієнта.

Акцептом Товариства пропозиції (оферти) Клієнта про укладення Договору є дії Товариства по наданню Кредиту. Додатково Товариство на підтвердження факту укладання з Клієнтом Договору, має право (але не зобов`язане) повідомити Клієнта про акцепт телеграмою/листом - повідомленням/БМЗ - повідомленням/ листом - повідомленням на електронну пошту за адресою/номером телефону/ електронною адресою Клієнта, зазначеними в Заяві. При цьому Договір буде вважатись укладеним з дати акцепту Товариством пропозиції (оферти) Клієнта, незалежно від того, чи було передбачене цим пунктом повідомлення відправлене Товариством, а якщо таке повідомлення було відправлене Товариством - то незалежно від того, чи було таке повідомлення отримане Клієнтом, або, з будь-яких причин, було отримане Клієнтом пізніше зазначеного в Заяві строку (якщо в Заяві був обумовлений такий строк)».

Таким чином, датою укладання спірних договорів є дата перерахування грошових коштів (дата надання кредиту), тобто 20.02.2021 року.

Зокрема у Заяві-анкеті для отримання кредиту зазначено, що позивач ознайомилась з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті, підписує договір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону «Про споживче кредитування», у Договорі має зазначатися тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту. В свою чергу у п. 3.1. Прикінцевих умов, наведених у Заяві-анкеті, зазначено, що клієнту надається фінансова послуга, а саме - короткостроковий кредит. Мета отримання кредиту також наведена у Анкеті-заяві, у преамбулі якої зазначено, що кредит надається на особисті потреби.

Договір не передбачає надання додаткових та супутніх послуг третіх осіб. Про це прямо зазначено в п. 3.2. Прикінцевих умов, наведених у Заяві-анкеті. А п. 3.7. Прикінцевих умов встановлено, що платні послуги інших фінансових установ не надаються

У Додатку № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною (Заява-анкета на отримання кредиту) визначено, що розмір процентів становить 2% за кожен день користування кредитом. Крім того, у п. 3.1. Прикінцевих умов, наведених у Заяві-анкеті зазначено, що «Клієнту пропонується фінансова послуга, а саме короткостроковий кредит з зазначенням її вартості та розміру % річних.

Позивач має право протягом 14 календарних днів з моменту укладення Договору відкликати свою згоду на укладення договору без пояснення причин в порядку та у випадках, визначених частинами 6, 7 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів». У цьому випадку клієнт повертає Товариству суму кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані за період починаючи із дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту.

Позивач не скористалася своїм правом відкликати свою згоду на укладення договору.

Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця.

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановила, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Тому, укладення кредитного договору відповідало внутрішній волі позивача.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не підписувала кредитного договору, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, сама

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує, що вона отримала кредит від відповідача в розмірі 1900 гривень.

Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги в даному випадку не можуть бути задоволеними, оскільки відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 203, 215, 509, 626, 627, 638, 640, 642, 1046, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про електронні документаи та електронний документообіг», ст. ст. 4, 12, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_1 ;

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», м. Запоріжжя вул.. Сорок років рад. України, 39-А офіс 25, .

Повний текст рішення складено 05.05.2023 року.

Суддя: