ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 372/2466/21

провадження № 61-8421св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів:Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник - адвокат Нетребенко Олександр Сергійович, на постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Білич І. М., Слюсар Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила суд:

- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за законом за правом представлення після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати право власності на 1/6 частку спадкового майна за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 липня 2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінив прізвище на « ОСОБА_9 ». За час перебування в шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у них народилась донька ОСОБА_2 .

В подальшому шлюб між подружжям було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_6 - ОСОБА_5 . У визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, ОСОБА_6 не встиг подати заяву про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.

Вказувала, що вона, як матір їх спільної малолітньої дитини - доньки ОСОБА_10 , діючи в її інтересах, звернулась до нотаріальної контори у визначений шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 і після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , який в свою чергу був спадкоємцем після смерті свого батька - ОСОБА_5 .

Листом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 15 червня 2020 року повідомлено про відмову в оформленні спадщини, оскільки ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповів дружині - ОСОБА_3 , яка є відповідачкою у справі.

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки повторно зверталась до нотаріуса, яка листом від 31 травня 2021 року повідомила, що через виникнення двох проблемних фактів в спадкових справах після померлих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і суперечки між спадкоємцем за заповітом після померлого ОСОБА_5 та спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_6 , безспірне оформлення прав на майно померлих неможливо та запропонувала звернутись за захистом прав до суду.

Позивачка зазначила, що ОСОБА_6 за життя отримав інвалідність 2 групи, тому незалежно від змісту заповіту мав право на обов`язкову частку у спадщині, на яку має право в порядку представлення їх дитина - донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні 24 грудня 2021 року протокольною ухвалою до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що положення статті 1266 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,оскаржила його в апеляційному порядку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року скасовано, ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом за правом представлення задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем в порядку спадкування за правом представлення після смерті діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за законом за правом представлення після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку спадкового майна після смерті діда ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за законом за правом представлення після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Зокрема, суд апеляційної інстанції послався на те, що ОСОБА_6 незалежно від змісту заповіту мав право на обов`язкову частку у спадщині на підставі статті 1241 Цивільного кодексу України, розмір якої, виходячи з матеріалів даної цивільної справи, з врахуванням трьох спадкоємців за законом на день смерті ОСОБА_5 : дружини - ОСОБА_3 та двох синів, складав би в рівних частках, тобто по 1/3 частці, обов`язкова частка складає 1/6 частку (стаття 1241 ЦК України), проте, право на спадкування в порядку, передбаченому статтями 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України не встиг реалізувати в зв`язку із смертю.

На день смерті ОСОБА_6 у нього залишилась малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є спадкоємицею не тільки після смерті батька, але і після смерті діда - ОСОБА_5 за правом представлення та набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець - її батько ОСОБА_6 після смерті батька - ОСОБА_5 , в розмірі 1/6 частки, відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

07 червня 2023 року ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Нетребенко О. С. через систему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року.

В касаційній скарзі заявник просить суд скасувати оскаржену постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом ухвалена постанова з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2023 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

15 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 29 липня 2006 року укладено шлюб. Відповідно до свідоцтва про шлюб, чоловік змінив прізвище після реєстрації шлюбу на « ОСОБА_9 ».

За час перебування у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 , у подружжя народилась донька ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_6 - ОСОБА_5 .

На випадок смерті ОСОБА_5 29 листопада 2017 року склав нотаріально посвідчений заповіт, відповідно до якого на випадок смерті зробив розпорядження та заповів своїй дружині ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, всі його права і обов`язки, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті.

Із матеріалів спадкової справи № 333/2019, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_5 державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л. О., вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись: ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, заява від 24 грудня 2019 року; ОСОБА_12 - син спадкодавця, заява від 10 січня 2020 року; ОСОБА_2 - онука спадкодавця, заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 12 березня 2020 року.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АВ від 11 січня 2019 року, ОСОБА_6 мав другу групу інвалідності з 01 квітня 2019 року та отримав відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 .

Зі спадкової справи № 4/2020, заведеної після померлого ОСОБА_6 , вбачається, що з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті останнього звернулись: ОСОБА_4 - мати спадкодавця, заява від 10 січня 2020 року; ОСОБА_2 - донька спадкодавця, заява ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 12 березня 2020 року.

Листами державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області № 507/02-14 від 15 червня 2020 року, № 611/02-14 від 31 травня 2021 року, ОСОБА_1 повідомлено, що в зв`язку з виникненням двох проблемних фактів в спадкових справах після померлих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і суперечки між спадкоємцями за заповітом після померлого ОСОБА_5 та спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_6 , тому, в безспірному порядку оформлення спадкових прав на майно померлих неможливо.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно положень частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкування за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (стаття 1276 ЦК України).

Встановивши, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 його син - ОСОБА_6 , спадкоємець за законом першої черги, який мав право на обов`язкову частку у спадщині, був живий, але помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що неповнолітня донька ОСОБА_6 - ОСОБА_2 не має право на спадкування за правом представлення після діда - ОСОБА_5 , оскільки право на прийняття обов`язкової частки у спадщині у порядку спадкової трансмісії до спадкоємців не переходить.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на вказане належної уваги не звернув та скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, а тому це рішення, відповідно до статті 413 ЦПК України, необхідно залишити в силі, а постанову апеляційного суду - скасувати.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

За подачу касаційної скарги ОСОБА_3 сплатила 1 816,00 грн.

З огляду на викладене на користь ОСОБА_3 за рахунок ОСОБА_1 підлягають відшкодуванню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 1 816,00 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник - адвокат Нетребенко Олександр Сергійович, задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2022 року скасувати.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 лютого 2022 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 816,00 грн судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов