Справа № 307/4829/23
Провадження № 2/307/856/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої - судді Сас Л.Р.,

секретар судового засідання Кривошея Д. А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 17 жовтня 2023 року пред`явив до ОСОБА_2 позов про стягнення аліментів на утримання внука - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову посилався на те, що його дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час перебування у якому в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

У 2017 році шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, однією із причин розірвання шлюбу було те, що сторони почали жити з іншими особами без реєстрації шлюбу, покинули дитину і почали влаштовувати своє особисте життя.

Приблизно в 2015 році відповідач ОСОБА_2 залишив сім`ю і більше до дитини не повернувся, ніяким чином не допомагав.

Рішенням Тячівського районного суду від 21 серпня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі даного рішення суду, Усть Чорнянською сільською радою 28 вересня 2023 року винесено рішення №82 на підставі якого малолітньому ОСОБА_5 надано правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

ОСОБА_2 не проживає із сином, не надає будь якої матеріальної допомоги, не відвідує його та не цікавиться його життям, тому внук повністю перебуває на його, позивача утриманні.

Дитина проживає разом з позивачем та його дружиною, перебуває на повному їхньому утриманні.

Щоб забезпечити дитину одягом, їжею, оздоровити дитину і забезпечити йому належне проживання та дозвілля, дружина позивача ОСОБА_6 вимушена періодично їздити за кордон на заробітки і він, позивач, залишається один з внуком.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо утримання дитини та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дитині одягу, продуктів харчування, медикаментів, хоча є здоровим та працездатним, інших утриманців не має.

Тому, враховуючи небажання відповідача добровільно сплачувати аліменти на утримання сина, він, позивач, вимушений звернутися до суду з позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Продан В.Д. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із паспортів громадян України, свідоцтва про народження та довідки, виданої виконкомом Усть-Чорнянської селищної ради відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем (а. с. 4, 5, 7, 9, 17).

Згідно Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 (а. с. 11, 12).

Відповідно до рішень №82 та №83 виконавчого комітету Усть Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено ОСОБА_1 його опікуном (а.с .13, 14).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2833 грн.

Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позивач на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і його позов задоволено, судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області у користь ОСОБА_1 аліменти на малолітню дитину сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 жовтня 2023 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць в розмірі 1500 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Л.Р.Сас