Справа № 595/1418/21
Провадження № 2/595/80/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Присташ П.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Бучацької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Бучацької міської ради, згідно якого просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 »; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1104 га з кадастровим номером 020031380, що укладений 28.04.2017 року між Бучацькою міською радою та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №547; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020031380 площею 0,1104 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (запис від 28.04.2017 року, номер запису -№20207036); визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 020030646, що укладений ОСОБА_6 з ОСОБА_2 21.05.2021 року та посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.B.; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 (запис від 06.05.2021 року номер запису - 41928581) та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 (запис від 21.05.2021 року, номер запису -42161354) та припинити право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646; зобов`язати ОСОБА_2 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 площею 0,105 га.; зобов`язати ОСОБА_7 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької

міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 площею 0,0054 га.

Свої вимоги мотивує тим, що Бучацьким відділом Теребовлянської місцевої прокуратури в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000101 від 12.04.2019 року за ч.1 ст.366 КК України віднайдено підстави для вжиття заходів представницького характеру з огляду на наступне.

Рішенням Бучацької міської ради №713 від 09.02.2017 року надано дозвіл ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки площею 0,1104 га, кадастровий номер :02:003:1380, яка надана для обслуговування власного приміщення за адресою АДРЕСА_1 . Рішенням Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 року затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 та вирішено продати ОСОБА_2 за 126070 грн. земельну ділянку площею 1104,00 м.кв. кадастровий номер :02:003:1380 для обслуговування власного не житлового приміщення із земель не сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_2 , і яка розташована в центральній частині населеного пункту. На виконання вищевказаного рішення 28.04.2017 року між Бучацькою міською радою та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :02:003:1380, цільове призначення котрої - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 площею 0,1104 га. Даний договір посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі 28.04.2017 року за №547. Вказане рішення органу місцевого самоврядування прийнято з порушенням норм діючого законодавства, що призвело до незаконного укладання договору купівлі-продажу землі.

Як встановлено, приміщення за адресою АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, тому ОСОБА_2 не мав права викупити земельну ділянку кадастровий номер :02:003:1380 без проведення земельних торгів. Так, за адресою АДРЕСА_2 , знаходиться об`єкт нерухомості, а саме нежитлова будівлю загальною площею 7,4 кв.м. Право власності ОСОБА_2 на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , набув на підставі договору дарування, укладеного 25.11.2016 року зі своєю матір`ю ОСОБА_4 . Державному реєстратору Бучацької РДА Трофимук Г.В., крім заяви, подала наступні документи, які й стали підставою реєстрації права власності: договір купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 .Українки б/н від 16 жовтня 2003 року, серія та номер 2513; технічний паспорт, серія та номер 1715, видавник КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації»; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; договір оренди землі; паспорт, картку платника податків та квитанції за оплату послуг.

Проте, нежитлова будівля за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 не є будівлею, що зазначена в договорі купівлі-продажу дитячого майданчика «Зірочка» від 16.10.2003 року, і остання була знесена в ході будівництва вищевказаного кафе відповідно до розробленої проектної документації. Оскільки будівля за адресою АДРЕСА_1 збудована без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи та належно затвердженого проекту, з метою видати вищевказану будівлю за споруду, зазначену у договорі купівлі-продажу дитячого майданчика «Зірочка» від 16.10.2003 року, щоб отримати право оренди, а пізніше право викупу земельної ділянки на якій вона знаходиться у позаконкурентний спосіб - без проведення земельних торгів, оспорювана будівля є самочинним будівництвом.Отже, ОСОБА_4 не набула права власності на будівлю у порядку встановленому законодавством, то, відповідно, вона не мала права ним розпоряджатися, як випливає зі змісту ст.317 ЦК України, а отже, й незаконним є набуття права власності ОСОБА_2 на будівлю за адресою АДРЕСА_1 .

На даний час вказаний об`єкт нерухомого майна, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер 212) на даний час належить ОСОБА_5 .Остання набула право власності на вищезазначене майно на підставі договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_2 (серія та номер 1029), виданого 21.05.2021 та посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.B., якою внесено відповідні відомості про перехід права власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Проте, вказаний договір купівлі-продажу є фіктивним, та підлягає визнанню недійним.

Враховуючи відсутність законних підстав для здійснення будівництва на земельній ділянці територіальної громади, надання недостовірної інформації при реєстрації будівлі та з огляду на положення ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 не може вважатися особою, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_2 , та не може претендувати на отримання земельної ділянки поза конкурсом.

Враховуючи вищенаведене, кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1380, наявний в технічній документації, не відповідає вимогам складу технічної документації із землеустрою, зокрема в ньому не відображено координати поворотних точок земельної ділянки, що унеможливлює визначення точного місцезнаходження земельної ділянки в просторі. Аналогічно відсутні дані і в Поземельній книзі на земельну ділянку :02:003:1380, як і відсутнє приміщення на плані в Книзі. Крім того, слід звернути увагу, що на кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1380 станом на момент виготовлення технічної документації із землеустрою, Тобто на початок 2012 року, відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна. Це ще раз підтверджує самовільність будівництва нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, Бучацькою міською радою безпідставно, у поза конкурентний спосіб, в порушення ст. ст. 120, 134 Земельного кодексу України, - продано ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером - 21210100:02:003:1380 для обслуговування власного не житлового приміщення із земель не сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_1 , адже вищевказане приміщення є самочинним будівництвом, збудованим без будь-яких дозволів та проектної документації.

В подальшому ОСОБА_2 проведено розподіл незаконно отриманої земельної ділянки і частину земельної ділянки, яка в ході розподілу отримала кадастровий номер 020030646, продано разом з оспорюваним нежитловим приміщенням площею 7 м.кв. ОСОБА_5 , а частина земельної ділянки, яка в ході розподілу отримала кадастровий номер о 20030647, залишилась у власності ОСОБА_2

26.12.2018 Бучацьким відділом Теребовлянської місцевої прокуратури надіслано лист в Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області щодо проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства з приводу продажу земельної ділянки площею 0,1104 га за кадастровим номером 020031380 за адресою АДРЕСА_1 . Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 06.03.2019 за результатами перевірки порушень земельного законодавства не виявлено.

Разом з тим, слід врахувати, що перевірка законності договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:1380, проводилась інспекторами з врахуванням того, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 збудоване і прийняте в експлуатацію відповідно до встановленого законом порядку, останні не взяли до уваги та не перевірили законність набуття прав на нерухоме майно, його розташування на земельній ділянці, у зв`язку з чим прийшли до хибного висновку про відсутність порушень.

Крім того, з метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, відповідно до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», 02.09.2021 надіслано ще один лист в Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, в якому контрольний орган проінформовано про наявність порушень при набутті права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:003:1380 та запропоновано вжити заходи з метою усунення порушень.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 08.09.2021, останньому не надано повноваження щодо звернення до суду із позовом про усунення порушень, допущених при приватизації земельної ділянки. Підставою реалізації прокурором представницьких функцій в цьому випадку стала усвідомлена пасивна поведінка Головного управління Держгеокадастру Тернопільській області, його бездіяльність. Органам прокуратури стало відомо про ймовірне порушення вимог чинного законодавства під час розпорядження земельними ділянками комунальної власності та про наявність підстав для визнання протиправним шення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 із інформації, яка винесена на розгляд та обговорювалась вперше членами Громадської ради при Бучацькій РДА 13.09.2018.

Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бучацького районного суду від 13 жовтня 2021 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Бучацького районного суду від 13 жовтня 2021 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_5 про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Бучацького районного суду від 18 жовтня 2021 року задоволено клопотання представника відповідача Бучацької міської ради про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Бучацького районного суду від 12 листопада 2021 року задоволено клопотання позивача про продовження процесуального строку для подання відповіді на відзив на позовну заяву.

05 листопада 2021 року на адресу Бучацького районного суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву ОСОБА_2 позов заперечує, зазначає, що при аналізі змісту цих вимог стає очевидним, що Бучацька окружна прокуратура вибрала неналежні способи захисту з урахуванням суті правовідносин. Так, вимоги стосовно визнання недійсними договорів купівлі-продажу (2 і 4 вимога) і внаслідок чого повернення майна спрямованого на його виконання можливе лише за правилами реституції (7 і 8 вимога), - може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину і щодо майна, - яке було передано за відповідними договорами у відповідності до ст. 216 ЦК України.

Однак, земельна ділянка площею 0,1104 га з кадастровим номером 020031380 була спочатку йому продана 28.04.2017 року, згідно договору купівлі-продажу укладеного з Бучацькою міською радою. У 2021 році, досягнувши попередню домовленість з ОСОБА_5 щодо набуття нею у власність нежитлового приміщення площею 7,4 - кв.м. з метою уможливлення заключення договору купівлі - продажу, ним було прийнято рішення про поділ земельної ділянки. Згідно технічної документації щодо поділу земельної ділянки, розробленої ФОП ОСОБА_8 , вищезгадана земельна ділянка була розподілена на 2 ділянки:площею 0,105 га за кадастровим номером 612210100:02:002:0647 та площею 0,0054 га за кадастровим номером 612210100:02:002:0646. Згодом нежитлове приміщення площею 7,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , разом із земельною ділянкою, площею 0,0054 га на якій вона розмішена, була відчужена ОСОБА_5 .

Тобто, земельна ділянка за кадастровим номером 020031380 площею 0,1104 га, яка була предметом договору купівлі-продажу від 28.04.2017, на теперішній час не існує в натурі та не є об`єктом цивільних прав, а поділена на 2 ділянки, і не може бути повернута на виконання недійсного договору купівлі-продажу у випадку визнання його судом таким. Більше того, Бучацька міська рада не є стороною Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21.05.2021 за кадастровим номером 612210100:02:00260646та не перебуває у жодному правовому зв`язку зі ним і ОСОБА_9 стосовно даної земельної ділянки, що повністю виключає можливість визнання Договорів купівлі-продажу недійсними та застосування реституції.

Також, зазначає, що прокуратура вважає, що підставами визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, є начеб то та обставина, що нежитлове приміщення загальною площею 7,4 кв.м. є самочинним будівництвом, і зареєструвавши право власності під виглядом нерухомого майна, він у поза конкурентний спосіб набув земельну ділянку за кадастровим номером : 02:003:1380, площею 0,1104 га чим заподіяв значної шкоди інтересам держави. Проте, доводи позивача не відповідають дійсності. Даний об`єкт не був збудований самовільно, а є складовою дитячого майданчику, придбаного згідно договору 2003 року. Відповідач просить суд в позові відмовити , та звертає увагу, крім іншого, на те, що земельну ділянку площею 0,1104 га він придбав оплатно у 2017 році за суму коштів 126070,00 грн., що становить орієнтовно еквівалент 4700 доларів США по курсу НБУ дійсного та той час (понад 420 доларів за 0,01 га земельної ділянки); земельною ділянкою він добросовісно, відкрито, публічно, з дотриманням всіх вимог передбачених до землекористувача, користується на праві власності з 2017 року, а до того з 2016 року він, а з 2010 року його мати ОСОБА_4 на праві оренди, систематично сплачуючи за користування земельною ділянкою в місцевий бюджет грошові кошти; відсутність будь-яких претензій, скарг, зауважень з боку жителів територіальної громади відносно користування мною земельною ділянкою; земельна ділянка (ділянки) є за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, і не належить до земель рекреаційного призначення, лісового, водного фонду, охоронних зон, зайняття з порушенням вимог законодавства яких, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ та Верховного Суду є виправданим втручанням у мирне володіння майном. Такі земельні ділянки не перебувають під особливим правовим захистом держави; позбавлення його права власності на земельну ділянку буде розцінюватись у свавільне втручання в сферу права особистої власності, адже призведе до значних майнових втрат.

05 листопада 2021 року на адресу Бучацького районного суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_5 . Згідно відзиву ОСОБА_5 позов заперечує, зазначає, що 21.05.2021 між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі- продажу нежитлової будівлі площею 7,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , серія та номер 1029, та проведена державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За цим договором ОСОБА_2 продав, а вона купила нежитлову будівлю площею 7,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 , за грошову суму у розмірі 30335 гривень. Вона сплатила за неї грошову суму у повному розмірі до підписання договору купівлі-продажу, прийняла будівлю і відповідно вступила у фактичне панування над нею. Також, 21.05.2021 між нею та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 020030646 площею 0,0054 кв. м. та проведена державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вона сплатила за неї грошову суму у повному розмірі, прийняла земельну ділянку і відповідно вступила у фактичне панування над нею.

Будучи добросовісним набувачем нерухомого майна та земельної ділянки вона не знала і не могла знати, що існує кримінальне провадження, дотичне до даних об`єктів, та те, що з точки зору правоохоронних органів, існують сумніви в законності отримання попередніми власниками нежилого приміщення та земельної ділянки. Придбавши нежитлове приміщення та земельну ділянку, вона має намір зробити з неї реконструкцію розширення, нежитлової будівлі. Як вбачається із матеріалів позовної заяви, прокуратура вважає недійними дані договори купівлі-продажу при чому залишається незрозумілим, які саме вимоги до дійсності правочинів щодо відчуження нежитлового приміщення та земельної ділянки визначені ЦК України, були недотримані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з позиції прокуратури. Вважає, посилання позивача на те, що договори купівлі-продажу є фіктивними безпідставними.

08 листопада 2021 року на адресу Бучацького районного суду Тернопільської області надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Бучацької міської ради. З даного відзиву вбачається, що бучацька міська позов заперечує, просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що правовими підставами для набуття земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:1380 у власність слугували: рішення чотирнадцятої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради від 09.02.2017 року за №713 «Про надання дозволу ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки в АДРЕСА_1 »; рішення п`ятнадцятої сесії сьомого скликання Бучацької міської ради від 29.03.2017 року за №768 «Про продаж земельної ділянки несількогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 ( ОСОБА_2 )». Дані рішення прийняті в рамках чинного законодавства України з врахуванням сумлінності та тривалості його землекористування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Головним управлінням Держгеокадастру Тернопільській області на вимогу прокуратури було проведено перевірку за дотриманням вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою, про що складено Акт від 05.03.2019 та скеровано лист від 06.03.2019 «Про надання інформації», в якому встановлено, що порушень земельного законодавства не виявлено. Слід зазначити, що право на набуття у власність земельної ділянки було закріплене за ОСОБА_4 згідно договору оренди землі від 10.02.2012 (п. 29 Договору «орендар має право на придбання Об`єкт оренди у власність», п. 35 Договору «дія договору припиняється у разі придбання орендарем земельної ділянки у власність) так і за ОСОБА_2 згідно Договору оренди землі (у пунктах 30, 35 Договору - ідентичні умови). З викладеного вбачається, правомочність орендарів на набуття ділянки у власність, та вказує на законність реалізації процедури набуття у власність земельної ділянки ОСОБА_2 . Отже, вищенаведене свідчить про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Бучацької міської ради № 768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 ».

24 листопада 2021 року від представника позивача Керівника Бучацької окружної прокуратури на адресу Бучацького районного суду надійшла із відповідь на відзив, згідно якої він вказує, що Бучацька міська рада у своєму відзиві вказує, що рішення Бучацької міської ради № 768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 » прийняті в рамках чинного законодавства України з врахуванням сумлінності та тривалості землекористування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Бучацька міська рада зазначає, що мала виключні повноваження на розпорядження земельною ділянкою, що нею і було здійснено. Зазначеними у позовній заяві доказами доведено, що право власності на нерухоме майно (нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 ) ОСОБА_2 не набув, тому право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:1380 не підлягало продажу поза конкурсом. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 стверджує, що прокуратурою не наведено ознаки самочинного будівництва і вказує, що земельна ділянка на якій збудоване приміщення належить до земель житлової забудови. Однак, прокуратурою будівництво визнається самочинним не за ознакою цільового призначення земельної ділянки, чи порушення будівельних норм і правил, а за ознакою будівництва без дозволу та належно затвердженого проекту. Згідно ухвали Бучацького районного суду від 15.09.2020 начальник КП Бучацьке РБТІ Данилюк В.Д. склав та роздрукував технічний паспорт на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , на підставі проведеної ним у вересні 2016 року інвентаризації, з метою видати самочинно збудовану нежитлову будівлю за вищевказаною адресою за цегельну будку, що входила в майно дитячого майданчика «Зірочка» за адресою АДРЕСА_1 , вніс до нього завідомо неправдиві дані, а саме в аркуші 14 технічного паспорта вказав рік будівництва нежитлової будівлі 1988. В судовому засіданні у кримінальному провадженні ОСОБА_10 підтвердив, що ним дійсно був підроблений технічний паспорт на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 (згідно ухвали від 15.09.2020). будівля по АДРЕСА_1 не є будівлею, зазначеною в договорі купівлі-продажу дитячого майданчика «Зірочка», що підтверджується планом з вихідними даними, які є частиною проектної документації на об`єкт «Реконструкція дитячого майданчика з будівництвом дитячого кафе на 16 посадочних місць», генпланом об`єкту «Реконструкція дитячого майданчика з будівництвом дитячого кафе на 16 посадочних місць», протокол огляду місця події від 24.06.2020, інвентаризаційною справою № 1715, реєстраційною справою № 212, договором купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 .Українки б/н від 16 жовтня 2003 року. Зокрема, згідно інвентаризаційної справи № 1715, в якій міститься технічний паспорт на дитячий майданчик «Зірочка», виготовлений 16.10.2003 площа оспорюваної «цегельної будки» становить 3,2 кв.м. Разом з тим, площа будівлі по АДРЕСА_1 , становить 7,4 кв.м, крім того, будівля по АДРЕСА_2 , знаходиться і побудована не в тому місці, де знаходилась «цегельна будка». Також, вказує, що керівник РКП Архітектурно-проектне бюро м.Бучач, особи, які працювали на дитячому майданчику «Зірочка» та члени Громадської ради при Бучацькій РДА стверджують, що нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , збудоване після 2010 року.

Доводи відповідачів, що не були порушені вимоги дійсності правочинів є безпідставними, оскільки в позовній заяві доводиться, що зміст правочину суперечить нормам ЦК України, оскільки ОСОБА_4 за оспорюваний договором дарування передала право власності, яким не володіла. Відповідно до ч.2 ст.376 КЦ України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, ОСОБА_4 не набула право власності на будівлю за адресою АДРЕСА_1 , а тому не мала права ним розпоряджатися. Також, вказує, що доводи Бучацької міської ради про те, що у договорі оренди землі від 21.12.2016, укладеному між міською радою та ОСОБА_2 закріплено положення, що орендар має право на придбання об`єкту оренди у власності, свідчить про законність реалізації процедури набуття у власність земельної ділянки ОСОБА_2 є безпідставними. ОСОБА_2 має право на викуп земельної ділянки але за результатами аукціону, якщо він запропонує найвищу ціну за земельну ділянку, яка продається. Передача земельної ділянки без проведення торгів порушує економічні інтереси держави.

Разом з тим, згідно п. 2.1.48 наказу №110 Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Про затвердження Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки» від 01.03.2006 року обладнання дитячого ігрового майданчика - це обладнання, з яким або на якому діти можуть грати в приміщенні або на відкритих майданчиках, індивідуально або групою, на свій розсуд і за правилами. Тобто, нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 не належить до обладнання дитячого ігрового майданчика. Крім того, звертає увагу, що у висновку комісійної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30.03.2019 містяться фотографії нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , як ззовні, так і зсередини, з яких вбачається, що приміщення не використовується для дитячих розваг.

Відповідач в свою чергу у відзиві посилається на наказ №273 «Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», помилково ототожнюючи поняття «улаштування» до поняття «будівництво», «реконструкція». Якщо виходити з доводів відповідача, який стверджує, що нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , це те саме приміщення, що зазначене у договорі купівлі-продажу дитячого майданчика «Зірочка», в свою чергу площа першого -3,2 кв.м, а площа другого - 7,4 кв.м, збільшення площі приміщення є «реконструкцією», а не «улаштуванням», на проведення якої необхідно отримати дозвіл.

Щодо доводів відповідача про утримання дитячого майданчику в доброму стані, вжиття ним заходів щодо покращення, переоснащення, оновлення елементів дитячого майданчику, останні є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Так, у звіті про оцінку майна дитячого майданчику «Зірочка» від 2003 року наведені опис, фотографії дитячого майданчика з усіма елементами. Також, у звіті про експертну грошову оцінку земельної ділянки, орендарем якої є ОСОБА_2 (станом на 2017 рік) наведено фотографії дитячого майданчика. За такий тривалий час єдине, що зробили відповідачі на території дитячого майданчика - це побудували кафе (що прийняте в експлуатацію у 2010 році) та встановили 5 тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, у 4 з яких проводиться торгівля овочами та фруктами. Реконструкція дитячого обладнання, переоснащення, придбання нового обладнання чи заходи по ландшафтному облаштуванню території, як це було передбачено у затвердженому проекті «Реконструкція дитячого майданчика «Зірочка»» з будівництвом дитячого кафе», розробленому ТОКП «Містобудівельник», не проводились. У даній позовній заяві позивачем не ставиться під сумнів законність будівництва дитячого кафе на 16 посадочних місць, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:1403. Як стверджує відповідач, законність реконструкції дитячого майданчика з будівництвом кафе на 16 посадочних місць підтверджується Архітектурно- планувальним завданням №32/5, актом обстеження існуючих споруд дитячого майданчика від 27.08.2004 року. Вищезазначені документи підтверджують законність будівництва кафе за адресою АДРЕСА_1 та є прямими доказами самочинності будівництва нежитлового приміщення з присвоєною адресою АДРЕСА_2 .

Так, згідно схеми генплану, яка є частиною проектної документації, на об`єкт «Реконструкція дитячого майданчика з будівництвом дитячого кафе на 16 посадочних місць» приміщення дитячого кафе побудоване на земельній ділянці площею 0,14 га, площа забудови - 239,9 кв.м. Навколо дитячого кафе наявне мощення бетонною плиткою.

Разом з тим, слід звернути увагу, що кафе розміщене на генплані навпроти позначки 272 (позначка знизу генплану), позначка 272.02 знаходиться збоку від приміщення у куті земельної ділянки дитячого майданчика. Інших будівель на схемі немає. На плані з вихідними даними, так зване Архітектурно-планувальне завдання (виконавець РКП Архітектурно-проектне бюро м.Бучач), які також є частиною проектної документації на об`єкт «Реконструкція дитячого майданчика з будівництвом дитячого кафе на 16 посадочних місць» (тобто дані до початку будівництва) оспорюване у позовній заяві нежитлове приміщення знаходиться на позначці 272,02. Враховуючи вищевказану інформацію, оспорювана нежитлова будівля, яка згідно договору купівлі-продажу дитячого майданчика перейшла до ОСОБА_4 , а потім до ОСОБА_2 , після будівництва кафе повинна знаходитись позаду кафе зі східної сторони. Разом з тим, як підтверджує протокол огляду місця події від 24.06.2020 нежитлова будівля, яка на даний час належить ОСОБА_2 , знаходиться попереду кафе від центрального входу, прилягаючи до мощення бруківки. Будь-якого нежитлового приміщення позаду кафе немає. Вищевказане підтверджується й висновком експертів за результатами проведеної комісійної судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30.03.2020 №1167/1168/1169/19-22. З вищезазначеного випливає, що нежитлове приміщення, яке було у 2003 році куплене ОСОБА_4 у складі дитячого майданчика «Зірочка» площею 3,2 кв.м знесене в ході будівництва вищевказаного дитячого кафе.

Як вбачається з витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000101 процесуальними керівниками у ньому є ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

процесуальним керівником Борис І.С. надано дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування кримінального провадження №0000101 в обсязі необхідному для належної підготовки позовної заяви та представництва інтересів держави в суді. Дозвіл у вигляді постанови міститься в матеріалах кримінального провадження №0000101 (постанова додається до відповіді на відзив). Крім того, прокурор Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури Борис І.С. є одночасно процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні та прокурором, який, відповідно до посадових обов`язків, підготував позовну заяву та представляє інтереси держави у суді. Разом з тим, роз`яснюю, відповідач помилково вказує про те, що у кримінальному провадженні №0000101 нікому не повідомлялось про підозру, та кримінальне провадження судом не розглядалося. За результатами розслідування кримінального провадження № 0000101 26.08.2020 керівника комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 26.08.2020, матеріали кримінального провадження щодо керівника комунального підприємства «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» Данилюка В.Д, на підставі ст.217 КПК України, виділено у окреме провадження з присвоєнням нового №0000185, яке з обвинувальним актом про обвинувачення у вчиненні службового підроблення направлено до суду та розглянуто судом.

Крім того, вказує, що на підставі листа Бучацької окружної прокуратури від 06.09.2021 інспекторами Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при набутті та використанні земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:1380, 020030647, 020030646, за результатами якої складено акт перевірки від 10.09.2021. В акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки від 10.09.2021 вказано, що на кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1380, станом на момент виготовлення документації із землеустрою, тобто на початок 2012 року відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна. Загалом в акті вказано, що при набутті земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1380 порушено вимоги ст.56 ЗУ «Про землеустрій», ст.26 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та с.134 ЗК України.

Щодо не проведення перевірки та ненадання висновку самовільності будівництва нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, то зазначає, що Бучацька окружна прокуратура зверталась з листом від 12.05.2021 в Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області щодо проведення перевірки та надання висновку із вказаних питань, проте Державну інспекцію містобудування ліквідовано. Відповідно до Положення про постійні комісії Бучацької міської ради постійна комісія з питань земельних відносин та планування територій здійснює контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів місцевого значення, приймає участь у всіх земельних спорах, готує свої рекомендації по цих спорах для розгляду на сесії міської ради (ст. 16 Положення). Разом з тим, постійна комісія з питань промисловості, підприємництва, будівництва та архітектури, транспорту та зв`язку, торгівлі та послуг готує висновки та рекомендації щодо питань функціональної спрямованості комісії (ст. 17 Положення). Бучацька окружна прокуратура листами від 05.04.2021 та 10.06.2021 намагалась залучити до проведення перевірки за фактом самовільного будівництва нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 та, в подальшому, викупу земельної ділянки з кадастровим номером 020031380, виконавчий комітет Бучацької міської ради, однак безрезультатно.

Вимога про повернення земельних ділянок до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 є віндикаційними вимогами. Первинний набувач ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 020031380 внаслідок незаконного рішення Бучацької міської ради. Крім того, наявна легітимна мета втручання у право приватної власності: забезпечення надходження в місцевий бюджет коштів за продаж земельної ділянки на умовах аукціону. ОСОБА_2 та його матір ОСОБА_4 розуміючи, що земельна ділянка з кадастровим номером 020031380 є економічно привабливим місцем, оскільки знаходиться в самому центрі м.Бучач, в парковій зоні, а тому якщо вона буде виставлена на торги, з`явиться багато бажаючих її купити. Тому, щоб обійти процедуру конкурсу, ОСОБА_4 збудовано нежитлове приміщення на земельній ділянці з кадастровим номером 020031380.

Щодо обрання неправильного способу захисту порушеного права, то вимоги прокурора про визнання рішення Бучацької міської ради незаконними та скасування є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника, оскільки усуває стан юридичної невизначеності коли фактично скасується право власності, а рішення залишиться не скасованим. Крім того, слід взяти до уваги недобросовісність дій ОСОБА_2 набуття у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номег 020031380. Визнання незаконним та скасування оскарженого рішення Бучацької міської ради не становить надмірного тягаря для кінцевого набувача. Останнім, тобто ОСОБА_7 на земельній ділянці 020030646 не споруджено жодне нерухоме майно, не здійснено реконструкцію самовільно збудованого майна. Крім того, кінцевий набувач має можливість повернути земельну ділянку територіальній громаді й отримати її пізніше в оренду за необхідності, а також претендувати на відшкодування шкоди, якщо така була заподіяна від ОСОБА_2 . Наявна обізнаність відповідачів із фактичним місцезнаходженням земельної ділянки та законодавчими обмеженнями на її передання у приватну власність. Слід звернути увагу, що всі відповідачі є близькими родичами: ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_2 , ОСОБА_7 є бабусею дружини ОСОБА_2 . Тобто перехід права власності як на оспорювані земельні ділянки, так і на нежитлове приміщення відбувався в межах сім`ї, що свідчить про фактичну обізнаність підстав набуття права власності на земельні ділянки та самовільного будівництва нежитлового приміщення.

10 грудня 2021 року на адресу Бучацького районного суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. У вказано запереченні відповідач зазначає, що прокуратура у відповіді на відзив не наводить жодного доводу щодо належності способів захисту зазначених в позові, чи спростування його твердження про їх неефективність та помилковість. Акцентує увагу, що застосування заявлених способів захисту не призведе до остаточного вирішення спору, а лише зумовить надмірне затягування судового процесу та призведе до необгрунтованого втручання в його права власності на земельну ділянку та права на майно ОСОБА_5 . Кримінальне провадження №0000101 закрите 09.09.2021 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення. Водночас, у позові зазначено, що Бучацьким відділом Теребовляиської місцевої прокуратури в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000101 від 12.04.2019 року за ч.1 ст.366 КК України було віднайдено підстави для вжиття заходів представницького характеру та як наслідок подано даний позов. Факт закриття кримінального провадження додатково свідчить про відсутність підстав для представництва і подання позову прокуратору вже і станом на 13.09.2021. Відповідно матеріали кримінального провадження, які становлять переважну більшість документів долучених до позову, є неналежними і недостовірними доказами, а виключно версією органів досудового розслідування.

Прокурор в свою чергу за для підтвердження правомірності використання матеріалів кримінального провадження у даній цивільній справі наводить постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 26.08.2020, згідно якого матеріали слідства згідно визначеного переліку відносно ОСОБА_10 виділені окремо, і судове провадження у даній справі закінчено шляхом прийняття ухвали про звільнення від кримінальної відповідальності останнього. Однак, як слідує виділення матеріалів відбулось внаслідок наявності одного підозрюваного у вчиненні одного злочину. Таким чином, виділення матеріалів кримінального провадження можливе при наявності двох різних фактичних підстав: одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

В нашій же ситуації прокурор, виділив матеріали кримінального провадження по факту наявності лише одного підозрюваного ОСОБА_10 у вчиненні одного злочину - службове підроблення - за ч.1 ст. 366 КК України, що істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону. А отже, використання цих матеріалів як доводи своєї позиції заздалегідь істотно порушує норми закону, робить такі документи недопустимими у цивільному судочинстві як докази, та врешті-решт вказує на безпідставність позову в цілому.

Прокуратура у процесуальних документах по суті не наводить жодних конкретних даних які б могли б підтвердити самочинність будівництва. Позивач у відповіді на відзив умисно нав`язує думку, що нежитлове приміщення є самочинним будівництвом за ознакою будівництва без дозволу та належно затвердженого проекту, зокрема, що начебто нежитлове приміщення загальною площею 7,4 кв. м. споруджене без жодних документів та належно затвердженого проекту, свідомо ігноруючи доводи, які повністю спростовують їхні твердження та вказують на цілковите дотримання норм законодавства України при його експлуатації. Ухвала Бучацького районного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 595/1250/20 постановлена у межах кримінального провадження № 0000185 від 26 серпня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, містить факт фальсифікації відомостей технічного паспорту, що жодним чином не підтверджує самочинний характер нежитлової будівлі площею 7,4 кв. м. за адресою АДРЕСА_2 .

Прокуратура свідомо ігнорує у своїх висновках зміст договору купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 в шляхом викупу, зареєстровано у реєстрі 2513 (далі - Договір 2003 року), в якому чітко і недвозначно зазначено, що даний об`єкт належав до предмету Договору дитячого майданчика «Зірочка», та значиться як цегельна будка. Тобто, нежитлове приміщення є композиційною органічною складовою об`єкту Договору. Тим паче, згідно ст.132 ЦК України 1960 року (чинна редакція станом на 2003 рік), цегельна будка має властивості приналежності до головної речі. Відповідно до цієї статті кодексу приналежністю є річ, призначена служити головній речі і зв`язана з нею спільним господарським призначенням. Акцентує увагу, що набуття власності на дитячий майданчик ОСОБА_4 відбулось відповідно до норм тогочасного законодавства, і складові: каруселі, цегельна будка тощо були набута в межа правового поля.

Посилання позивача, на те, що начеб то цегельна будка не належить до обладнання дитячого спортивного майданчика з посиланням на Правила будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки затверджених наказом Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 01.03.2006 № 110 не має значення в цій справі, позаяк дані Правила дають визначення конкретно обладнання дитячого спортивного майданчика, а не дитячого майданчику (чи його складових), набрали чинність 2006 року, а дитячий майданчик «Зірочка» набуто 2003 року у власність, і поряд з наземними конструкціями - ОСОБА_4 набула ще й цегельну будку, що відображено у Договорі 2003 року та є беззаперечним фактом, що в комплексі свідчить про відсутність стосунку даного правового акту до обставин справи. Зауважує, що утримання дитячого майданчика в належному стані придатному для цільового використання є істотною умовою Договору 2003 року (п. 5.3. Договору 2003 року) і рішення IV сесії IV скликання Бучацької районної ради Тернопільської області від 13 лютого 2003 року «Про питання приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади Бучацького району». Позивач стверджує, що він начебто помилково ототожнюю поняття «улаштування дитячого майданчику» до поняття «будівництва» та «реконструкції» і надумано застосовує Наказ Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України «Про затвердження Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» № 273 від 05.12.2000 з якого вбачається, що серед Переліку будівельних робіт на які не вимагається дозвіл на будівельні роботи, значиться улаштування дитячих майданчиків.

До відповіді на відзив прокуратура долучає Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, з якого нібито прослідковується порушення вимог при набутті та використання земельних ділянок: 020031380, 020030647, 020030646, однак, сумнівним є і факт проведення перевірки так висновки зроблені за її наслідками, оскільки перевірка проводилась лише на підставі документів без врахуванням інформації, яку можна було отримати внаслідок безпосереднього дослідження земельних ділянок, досліджень в натурі при виїзді за їх місцезнаходженням; незрозумілим є, на підставі яких конкретно документів було зароблено висновок органом Держгеокадастру про існування певних порушень, оскільки як слідує із змісту листа наданого прокуратурою жодних документів для проведення перевірки не було надано; ніби то перевірка, здійснена була в нерозумно короткі строки, а саме запит був адресований 06.09.2021, і вже 10.09.2021 - є результати перевірки оформлені Актом, що свідчить про мнимий і удаваний характер перевірки, яка не була спрямована на всебічне та об`єктивне дослідження обставин справи; всупереч вимогам наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №39 від 07.02.2020 року "Про бланки Держгеокадастру" обов`язкова для заповнення графи «за участю», «у присутності», «місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються», посада, прізвище, ім`я та по батькові керівника юридичної особи чи уповноваженої ним особи або фізичної особи чи її представника, що перевіряється, свідків, які були присутні при перевірці», «підписи осіб, які були присутні при перевірці», акту перевірки не заповнені. Ні він, ні ОСОБА_5 не були присутні під час оформлення цього документу, і відповідно не підписували його і не могли надати свої пояснення.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у ньому, та зазначила, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 , є самочинним будівництвом, власність у ОСОБА_4 виникла, тому що вона нібито викупила дитячий майданчик «Зірочка» у 2003 році. Будівля, що була у плані на момент приватизації знесена, а наявна будівля є самочинно збудованою. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні позов заперечив, з підстав наведених у відзив на позовну заяву. Також, зазначив, що даний позов є безпідставним, позивач обрав неналежні способи захисту. ОСОБА_5 не може повернути земельну ділянку міській раді, оскільки вона в неї її не придбавала. Вказує, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем і реституція в даному випадку не може бути застосована. Просить в позові відмовити. Крім того, просить застосувати строки позовної давності для звернення до суду з дати прийняття рішення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017, оскільки всі рішення оприлюднюються на сайті міської ради, а тому прокурор мав можливість ознайомитися із вказаним рішенням.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що він приймав участь у встановленні атракціонів, та працював на дитячому майданчику. На території дитячого майданчика «Зірочка» перебували атракціони, та маленький цегляний будиночок, який стояв біля річки. Маленький цегляний будинок був знесений у 2006 році, а на його місці був збудований великий будинок.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він працює у КП «Бучацьке архітектурно проектне бюро». У 2004 році складав будинковий паспорт дитячого майданчику. Карти, які він використовував є сумнівні, вони не точні, бо такої мети не було. Точно встановити межі земельної ділянки можуть встановити земельними, а не архітектура. Інші обставини, які стосуються даної справи йому не відомі.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює електроосвітлювачем у будинку культури, та працював на дитячому майданчику до 2000 році, електриком. Пам`ятає, що дитячий майданчик був огорожений, та на його території було одне маленьке приміщення, приблизно розміром 1,5х2 м.кв., в правому куті в кінці майданчика. Вказане приміщення на даний час не збереглося. Коли він працював на дитячому майданчику, то вказане приміщення не зносилося, чи будувалося нове він не бачив. Площа земельної ділянки дитячого майданчика йому не відома. Інші обставини по даній справі йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він був головою громадської ради при РДА, коли приблизно 2 роки тому, почали встановлювати мафи на території майданчика. На базі громадської ради було створено комісію, яка витребовувала різні документа, також заслухали колишнього міського голову ОСОБА_17 і встановлювали факт того, як була викуплена дана земельна ділянка. Яким чином була викуплена земельна ділянка ними встановлено не було, оскільки на ній не було ніякого майна. Споруда була на тому місці, де зараз кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На момент приватизації спірної земельної ділянки, ніякої споруди не було.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що у 80-х роках працював в будинку культури, і у літній період також працювали на дитячих каруселях. Дитячий майданчик був огороджений, будівля на території майданчика була одна (будка), в куті. Будки на даний час не має, на тому місці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Коли і як будку зносили він не бачив. Площі земельної ділянки майданчика він не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він був заступником голови громадської ради при райдержадміністрації і на своєму засіданні вони розглядали питання щодо виділення земельної ділянки під дитячим майданчиком підприємцю для забудови. В зв`язку із зверненням жителів м.Бучач до них як керівників та членів громадських організацій, проводилася перевірка прокуратурою та були встановлені порушення при наданні дозволу на будівництво та приватизацію ОСОБА_2 . ОСОБА_2 викупляв земельну ділянку для того щоб покращити дитячий майданчик, проте вибудували велику будову. Чи стара будка і нова будова на одному місці йому невідомо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він очолює громадську організацію «Земелений світ». ОСОБА_2 просив надати дозвіл на будівництва дитячого кафе, проте було порушено будівельні норми. Інших пояснень, які б стосувалися справи свідок не надав.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно наказу № 21 від 22.09.2003, виданого головою Фонду комунального майна «Про зміну способу приватизації дитячого майданчика «Зірочка» з майном», змінено спосіб приватизації дитячого майданчика «Зірочка» з майном із аукціону на викуп його орендарем ( ОСОБА_4 ).

Із договору купівлі-продажу майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 , укладеного 14.10.2003 між ОСОБА_21 , який діяв в інтересах ОСОБА_4 та Фондом комунального майна у Бучацького районі в особі голови Фонду Ненича І.М., та посвідченому державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Одіжинською Л.Б., вбачається, що у власність ОСОБА_4 переходить у власність дитячий майданчик «Зірочка» з майном, а саме: «російська карусель» (великі лодки), «шкільна» (малі лодки), «Зірочка» (чортове колесо), «Цвіточна» (дитяча карусель), цегельна будка, металева огорожа. Вказаний дитячий майданчик площею 0,13 га розміром 21,5*61,1 м знаходиться на земельній ділянці в АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Бучацької міської ради № 398 від 30.09.2004, надано дозвіл підприємцю ОСОБА_4 на реконструкцію існуючих споруд дитячого майданчика атракціона і будівництво дитячого кафе на 16 посадочних місць по АДРЕСА_1 .

Рішенням № 588 від 09.07.2004 Бучацької міської ради, ОСОБА_4 надано із земель запасу ділянку площею 0,1421 га, на якій розташований дитячий майданчик «Зірочка» в АДРЕСА_1 .Українки в оренду терміном на 5 років, згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2003.

Відповідно до договору оренди землі укладеного 30 березня 2010 року між орендарем ОСОБА_4 та орендодавцем Бучацькою міською радою, ОСОБА_4 прийняла в платне користування земельну ділянку, яка у АДРЕСА_1 , (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 ), строком на п`ять років.

26 жовтня 2010 року ФОП ОСОБА_4 видано сертифікат відповідності № ТП 000343, яким інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області засвідчує відповідність закінченого будівництвом проекту (окремого пускового комплексу) реконструкції дитячого майданчика з будівництвом кафе на 16 посадочних місць, за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення № 498 від 02.12.2010 Бучацької міської ради «Про оформлення права власності на дитяче кафе в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 » вирішено: оформити право власності на дитяче кафе в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , видати ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на дитяче кафе.

17.12.2010 Бучацькою міською радою видано на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , підстава рішення виконкому комітету Бучацької міської ради № 498 від 02.12.2010.

Із витягу про державну реєстрацію прав від 17.12.2010, виданого КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 17.12.2020, видане виконкомом Бучацької міської ради.

17.12.2010 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа кв.м.528, матеріал стін: цегла, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа:73458624.

Рішенням Бучацької міської ради № 475 від 29.11.2011 «Про надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для обслуговування дитячого кафе за адресою АДРЕСА_1 , надано дозвіл СПД-ФО ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу , загальною площею 0,0427 га для обслуговування дитячого кафе за адресою АДРЕСА_1 (площею 0,0317 із земель житлової та громадської забудови закріплена за СПД-ФО ОСОБА_4 , площею 0,0110 за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування,- землі житлової та громадської забудови в межах населеного пункту).На підставі вказаного рішення ФОП ОСОБА_4 виготовлено проект землеустрою на вказану земельну ділянку. 17.12.2010 Бучацькою міською радою видано на ім`я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 , на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа об`єкту 365 кв.м. вказане свідоцтво зареєстровано КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» 17.12.2010.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 14.06.2012 між ОСОБА_4 та Бучацькою міською радою, ОСОБА_4 купила земельну ділянку несільськогосподарського призначення- для будівництва та обслуговування будівель торгівлі загальною площею 0,0427 га, кадастровий номер :02:001:1403, яка розташована по АДРЕСА_2 . На вказаній земельній ділянці розташована нерухомість, а саме нежитлова будівля, яка власністю ОСОБА_4

05 вересня 2016 року КП «Бучацьке районне бюро технічної інвентаризації» на ім`я ОСОБА_4 виготовлено технічний паспорт № 1715 на будівництво АДРЕСА_2 .

Згідно рішення № 177 від 25.10.2016, прийнятого Бучацькою міською радою «Про присвоєння адреси дитячому майданчику «Зірочка» в м.Бучач вул.Л.Українки», присвоєно адресу дитячому майданчику «Зірочка» який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 , шляхом викупу від 14.10.2003 № 2513 і який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:003:1380, площею 0,1104 га, адресу АДРЕСА_2 .

01.11.2016 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:003:1380, площею 0,1104 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер документа:73458099.

07.11.2016 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 7,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 , розташованої на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:1380, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Додаткові відомості: цегельна будка, загальною площею 7,4 кв.м.

Відповідно до договору дарування НВІ 178342 від 25.11.2016, який посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 нежитлову будівлю загальною площею 7,4 кв.м., котра розташована за адресою: АДРЕСА_2 , нерухоме майно, що є предметом даного договору, розташоване на земельній ділянці кадастровий №:02:003:1380, котра належить ОСОБА_4 на праві користування.

Рішенням № 634 від 07.12.2016 «Про вилучення земельної ділянки з користування ОСОБА_4 та надання її в оренду ОСОБА_2 для обслуговування подарованого приміщення в АДРЕСА_1 , вилучено з користування ОСОБА_4 , земельну ділянку площею 0,1104 га, (кадастровий номер :02:003:1380), в АДРЕСА_1 , враховуючи згоду землекористувача , в зв`язку із відчуженням нерухомого майна розташованого на ній, та передано вказану земельну ділянку в оренду терміном на 5 років ОСОБА_2 для обслуговування власного приміщення. На підставі вказаного рішення між ОСОБА_2 та Бучацькою міською радою 21.12.2016 укладеного договір оренди землі на вказану земельну ділянку, строком на 5 років, який зареєстрований 21.12.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до рішення № 713 від 09.02.207, прийнятого Бучацькою міською радою « Про надання надання дозволу ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки в АДРЕСА_1 », надано дозвіл ОСОБА_2 на викуп земельної ділянки, площею 0,1104 га, кад.номер :02:003:1380, яка надана для обслуговування власного приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , та вирішено продати ОСОБА_2 за 126070 грн. земельну ділянку площею 1104,00 м.кв. кадастровий номер :02:003:1380, для обслуговування власного не житлового приміщення із земель не сільськогосподарського призначення по АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки НМА 694056, укладеного між Бучацькою міською радою та ОСОБА_2 28.04.2017, та посвідченого державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., зареєстрованого в реєстрі № 547, ОСОБА_2 купив земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:1380, цільове призначення котрої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1104 га. Земельна ділянка Бучацькій міській раді належить на праві власності, державна реєстрація котрої проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 листопада 2016, номер запису про право власності 17247893, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212 Державна реєстрація земельної ділянки проведена 23.02.2023 Управлінням Держкомзему у Бучацькому районі. Продаж земельної ділянки, яка є предметом даного договору, здійснюється на підставі рішень № 768 від 29 березня 2017 року Бучацької міської ради.

02 квітня 2021 року ОСОБА_2 надав заяву, яка посвідчена нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В., згідно якої дав згоду на розподіл земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:1380, на дві окремих земельні ділянки наступним чином: земельна ділянка № НОМЕР_3 площею 0,1050 га, земельна ділянка № НОМЕР_4 площею 0,0054 га.

В подальшому ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 22.04.2021. Земельна ділянка площею 0,1050 га, кадастровий номер :02:003:0647, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 274151340, час формування 09.09.2021 вбачається, що 06.05.2021 нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контор Максимович Л.В. зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0647, площею 0,105 га.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 274072373, час формування 09.09.2021 вбачається, що 21.05.2021 нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контор Максимович Л.В. зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0646, площею 0,0054 га.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.05.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 1030, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 продав останній земельну ділянку, кадастровий номер :02:003:0646, цільове призначення котрої для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, площею 0,0054 га. Право власності продавця на земельну ділянку, що є предметом договору , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 травня 2021 року , номер запису про право власності 41930738, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212, державна реєстрація земельної ділянки проведена 05.05.2021 Відділом у Бучацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. На земельній ділянці, котра є предметом даного договору, розташована нежитлова будівля, відчуження котрої здійснюється одночасно разом з посвідченням даного договору. Продаж здійснюється за 7450 грн., які покупець сплатив продавцеві до підписання даного договору. На вказану земельну ділянку, ОСОБА_5 , виданого Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 21.05.2021, зареєстрованого в реєстрі №10209, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , остання придбала у ОСОБА_2 нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Нежитлова будівля має загальну площу 7,4 кв.м. Нерухоме майно , що є предметом даного договору належить продавцю на прав власності , що підтверджується договором дарування , посвідченим Бучацькою державною нотаріальною конторою 25 листопада 2016 року за реєстром № 1773. Право власності продавця на нежитлову будівлю , котра є предметом даного договору , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 листопада 2016 року, номер запису про право власності 17649952, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 212. Земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0646, площею 0,0054 га, на котрій розташований предмет договору, належить продавцю на праві власності , відчуження котрої здійснюється із посвідченням даного договору. Продаж здійснюється за 30335 грн., які покупець сплатив продавцеві до підписання даного договору. На вказану нежитлову будівлю, ОСОБА_5 , виданого Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Щодо позовної вимоги про визнати незаконним та скасувати рішення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 », то слід зазначити наступне.

Згідно ч.5,6 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах

та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Відповідно до ст.128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу; г) копія свідоцтва про реєстрацію постійного представництва з правом ведення господарської діяльності на території України - для юридичних осіб, створених та зареєстрованих відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно ч.1 ст.134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Позивач, у позовній заяві, як на підставу визнання недійсним та скасування рішення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 , посилається на те, що нежитлова будівля на вказаній земельній ділянці є самочинним будівництвом, тому ОСОБА_2 не мав права викупити земельну ділянку кадастровий номер :02:003:1380 без проведення земельних торгів.

Проте, такі доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч. 1 с. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає. право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями-будівельних норм і правил.

Тобто поняття «самочинного будівництва» визначено через сукупність його основних ознак,- які виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей об`єкт: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;. 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Жодного із наведених вище ознак «самочинного будівництва» в даній справі не мало місця, оскільки даний об`єкт був складовою предмету договору купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у м. Бучач, та значиться як цегельна будка, яку ОСОБА_4 придбала у 2003 року, згідно договору купівлі-продажу дитячого майданчика « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з майном у АДРЕСА_1 в шляхом викупу, зареєстровано у реєстрі 2513, земельна ділянка перебувала з 2003 року в оренді ОСОБА_4 (згідно з рішенням 17 сесії 4 скликання Бучацької міської ради від 9 липня 2004 року за № 588).

Первинного будівництва ОСОБА_4 не здійснювала, а експлуатація цегельної будки проводилась на орендованій землі, що надана із земель житлової забудови.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 Постанові Пленому «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6, надав роз`яснення, що під будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.

Приналежність землі під дитячим майданчиком до земель забудови підтверджується акт обстеження від 27.08.2004; рішення Бучацької міської ради від 07.02.2012; матеріалами перевірки Головного управління Держгеокадастру Тернопільській області від 2019; відомостями з Державного земельного кадастру.

ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 14.10.2003 та рішення виконкому від 25.10.2016 Бучацької міської ради «Про присвоєння адресного номера дитячому майданчику « АДРЕСА_1 », та інших документів передбачених для державної реєстрації речових прав, здійснила державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вказане, суд вважає, що цегельна будка є об`єктом нерухомості. Даний об`єкт, не був збудований самовільно, а є складовою дитячого майданчику, придбаного згідно Договору купівлі-продажу у 2003 року, тому твердження представника позивача про те, що нежитлове приміщення збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, не підтверджені жодними доказами.

Зазначене, зокрема, підтверджується договором купівлі-продажу дитячого майданчика «Зірочка», в якому крім іншого зазначено про наявність нерухомого майна, а саме цегельної будки.

Крім того, посилання представника позивача на те, що начальником КП «Бучацьке бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_10 підроблено технічний паспорт на нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_2 , від 05.09.2016, та інвентаризаційну справу № 1715, судом береться до уваги, проте не свідчить само по собі про неправомірність винесеного Бучацькою міською радою оскаржуваного рішення.

Покази свідків у судовому засіданні суд бере до уваги, проте вони не підтверджують факту неправомірності винесення Бучацькою міською радою оскаржуваного рішення.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення Бучацької міської ради №768 від 29.03.2017 «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 , до задоволення не підлягає.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1104 га з кадастровим номером 020031380, що укладений 28.04.2017 між Бучацькою міською радою та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №547; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 020030646, що укладений ОСОБА_6 з ОСОБА_2 21.05.2021, та посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.B., то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ЦК України передбачено як один із способів захисту порушених прав віндикація або реституція.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Для захисту своїх майнових інтересів власник або суб`єкт іншого речового права може використовувати вимоги про визнання недійсною угоди щодо відчуження належної йому речі (якщо мова йде про оспорюваний правочин) або про застосування наслідків недійсності правочину (якщо мова йде про вчинення нікчемного правочину). В обох випадках загальним наслідком вчинення недійсної угоди стане реституція, яка полягає, зокрема, у поверненні конкретної речі (предмета угоди) первинному власнику.

Якщо спір стосується правочину, укладеного самим власником, то його відносини з контрагентом мають договірний (зобов`язальний) характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Але якщо контрагент власника за недійсним правочином здійснив відчуження отриманої від власника речі третій особі, то у відносинах з таким новим набувачем колишній власник може використовувати тільки речово-правові способи захисту, бо вони не перебували у договірних (зобов`язальних) відносинах один з одним.

В окремих випадках колишні власники, отримавши відмову в задоволенні своїх речово-правових вимог про повернення їм майна, що перебуває у нових власників, які придбали його в результаті правочинів, оспорюють самі ці правочини, посилаючись на недійсність першого правочину з ланцюжка таких правочинів (укладених за їхньою участю як відчужувачів спірної речі).

Проте, застосування реституції почергово до усіх правочинів відчуження майна іншим особам в результаті позбавить добросовісного набувача гарантій дотримання його прав, закріплених у ст. 388 ЦК України, що є неприпустимим.

Оскільки у даній справі відбувається поєднання різних способів захисту прав власника: позивач заявляє зобов`язальну по суті вимогу (про реституцію речі) на підставі визнання недійсними договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного без його

волевиявлення з третіми особами, тоді як йому надано право на віндикаційний (речово-правовий) позов.

Прикметно, що застосування у спірних правовідносинах речово-правового механізму повернення свого майна (віндикації) забезпечить захист прав та інтересів не тільки власника майна, а й добросовісних набувачів, які є також учасниками цивільного обороту. В іншому разі для широкого кола добросовісних набувачів, які виявили при укладенні договорів добру волю, розумну обачність, буде існувати ризик неправомірної й несправедливої втрати майна, яке може бути витребуване в них у порядку реституції. Така незахищеність прав добросовісних набувачів суперечить Конституції та свободі договору.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником правочину.

Виникнення права власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його

володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення ч.1 ст.388 ЦК України застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах: від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 (провадження № 12-57гс19), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог ст.ст.387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17.12.2014 у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записіву державних реєстрах.

Крім того, органи прокуратури заявляючи позов від імені Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області визначили відповідачами за позовом як первинного так і кінцевого власника майна.

Таким чином, спосіб захисту, який обрав позивач, є неефективним, цей спосіб не відповідає завданням цивільного судочинства - ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи.

Вказане свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту щодо вказаних позовних вимог. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 року у справі № 925/642/19, пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 року у справі № 910/10011/19).

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1104 га з кадастровим номером 020031380, що

укладений 28.04.2017 між Бучацькою міською радою та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №547; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 020030646, що укладений ОСОБА_6 з ОСОБА_2 21.05.2021, та посвідчений державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.B., не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020031380 площею 0,1104 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (запис від 28.04.2017 року, номер запису -№20207036); скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 (запис від 06.05.2021 року номер запису - 41928581) та припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030647; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 (запис від 21.05.2021 року, номер запису -42161354) та припинити право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером 020030646; зобов`язання ОСОБА_2 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030647 площею 0,105 га.; зобов`язання ОСОБА_7 повернути в комунальну власність Бучацької територіальної громади в особі Бучацької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 020030646 площею 0,0054 га., є похідними позовними вимогами від позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, а суд прийшов до висноку, що такі вимоги до задоволення не підлягають, то у вказаних вимогах, також слід відмовити.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Слід зазначити, що позовна давність застосовується виключно до позовних вимог, що судом визначені підставними та такими, що підлягають задоволенню, в даному випадку позовні вимоги до задоволення не підлягають, а тому питання застосування судом строків позовної давності судом не вирішується.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,80,81,89,263-265 ЦПК України, ст.ст.128,134 Зк України, ст.ст.216,256,387,388 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Бучацької міської ради про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі, скасування державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення виготовлено 31 травня 2023 року.

Суддя: Р. О. Содомора