Справа №949/1815/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м.Дубровиця

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та із врахування заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення його навчання, тобто 30 червня 2026 року, але не більше як до досягнення сином 23-х років.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішення суду від 26 листопада 2007 року було розірвано. Від даного шлюбу у них народилися діти: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До досягнення сином - ОСОБА_3 повноліття, відповідач сплачував на нього аліменти на підставі рішення Дубровицького районного суду від 22 квітня 2019 року, однак 02 вересня 2023 року сину виповнилось 18 років, тому сплата аліментів на повнолітню дитину припинилась.

З 12 вересня 2022 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Острозька академія» з терміном навчання до 30 червня 2026 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Сам ОСОБА_3 ніде не працює, оскільки навчання в університеті вимагає від нього багато часу, постійне відвідування лекцій, семінарів. В силу вказаних обставин, відсутність у ОСОБА_3 самостійного заробітку, зумовлює його фактичне перебування на утриманні позивача. Вказані обставини ставлять позивача у тяжке матеріальне становище, оскільки сина навчання в університеті потребує значних матеріальних витрат, а саме: коштів на підручники, оплату за проїзд, гуртожиток, харчування, одяг, взуття тощо. На даний час ОСОБА_3 утримує позивач, але її коштів на навчання сина не вистачає, а тому він потребує матеріальної допомоги від батька. З цих підстав просить позов задоволити.

До початку розгляду справи від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також телефонограмою (а.с.22,24), в судове засідання повторно не з`явився. Відповідно до змісту телефонограми просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 ст.4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 26 листопада 2007 року, було розірвано (а.с.27).

У період шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 вересня 2005 року (а.с.5).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 22 квітня 2019 року із відповідача на користь позивача було присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову, а саме 01 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до Закону (а.с.28-29).

На даний час ОСОБА_3 навчається на першому курсі в Національному університеті «Острозька академія» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти навчально-наукового інституту соціально-гуманітарного менеджменту, за спеціальністю: Українська мова та література, на умовах контракту, на денній формі навчання з терміном навчання з 12 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року (а.с.6 зворот).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 28 жовтня 2021 року, позивач змінила своє прізвище із « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » (а.с.4).

Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади №2022/000462318 від 31 серпня 2022 року, а також довідки про реєстрацію місця проживання форми №13, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований із позивачем за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,8).

Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки, це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, так як було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справі №478/2108/16-ц та від 29.01.2018 року у справі №622/373/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684,00 грн., відтак мінімальний гарантований розмір аліментів для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання становить 1342,00 грн. (2684,00 грн. * 50% = 1342,00 грн.).

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітнього сина до досягнення ним 23-х років. При цьому, будь-яких доказів, що підтверджують неможливість надання позивачем матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина чи доказів, що він є нездоровим чи непрацездатним, а також те, що на своєму утриманні він має неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, він не надав, а судом таких не встановлено.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що повнолітній ОСОБА_3 , у зв`язку з навчанням в університеті, постійно потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату гуртожитку, на проїзд до місця навчання, на харчування, на одяг. Навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі самостійно працювати та отримувати доходи, а також з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин та з огляду на положення ст. 199 СК України щодо спільного обов`язку надавати посильну матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, обох батьків, враховуючи достовірно встановлені судом докази, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення відповідно до ст.191 СК України з дня пред`явлення позову і до досягнення сином віку двадцяти трьох років у разі продовження навчання до цього віку.

Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 5 Закону України Про судовий збір ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 12 вересня 2023 року і до закінчення його навчання 30 червня 2026 року, але не більше як до досягнення сином 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 коп.) гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ID-картка № НОМЕР_4 від 26 листопада 2021 року, орган, що видав 5617.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , ID-картка № НОМЕР_6 від 20 липня 2020 року.

Суддя:підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.