Справа № 352/1904/20
Провадження № 2/352/29/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно, на кожну дитину.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час діти проживають з нею, перебувають на її утриманні. Відповідач будь-яких коштів не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований у Республіці Польща, інших утриманців не має.

Ухвалою від 22.09.2020 суд відкрив провадження в даній справі та призначив справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

25.03.2021 представник позивачки подав письмове клопотання про направлення судового доручення уповноваженому органу Республіки Польщі про отримання інформації про місце праці та доходи відповідача.

Ухвалою від 26.04.2021 зупинено провадження у даній справі, у зв`язку з дорученням іноземному суду про надання правової допомоги.

Ухвалою від 14.11.2023 поновлено провадження в справі у зв`язку з отриманням документів про проведення окремих процесуальних дій на території Республки Польща.

Позивачка в поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування) якого невідоме, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 15.11.2023, у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що в шлюбі сторін позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9-10).

Сторони разом не проживають. Малолітні діти проживають разом з позивачкою.

Відповідач не надає належного матеріального утримання дітям, у зв`язку з чим порушуються їх права на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім`ї, на належний рівень життя, необхідний для їх гармонійного всебічного розвитку.

Крім того, установлено, що відповідач має офіційні документи на працевлаштування, працює в Республіці Польща на підприємстві з надання будівельних послуг, ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , з травня 2021 року донині на основі договору доручення, що підтверджується засвідченим перекладом документів (а.с. 60-65).

Суд зазначає, що позивачка не може бути позбавлена можливості реалізувати своє право як матері, з якою проживають малолітні діти, на визначення судом конкретного розміру аліментів у твердій грошовій сумі та стягнення їх у примусовому порядку на підставі виданого судом згідно судового рішення виконавчого документа.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III).

Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, перебувають на утриманні матері; 2) задовільний стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який офіційно працює в Республіці Польща, розмір його доходу становить січень-липень 2023 року, 11996, 20 польських злотих; 3) інших дітей та непрацездатних утриманців відповідач не має; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначений судом розмір аліментів у 6000 грн на двох дітей перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дітей, у віці до 6 років, який з 01.12.2022 склав 2272 грн, віком від 6 до 18 років- 2833 грн.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову, тобто з 21.09.2020.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача 840,80 грн судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст.3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 279, 282, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 21 вересня 2020 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 04.12.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ