01.06.2023 227/218/23
01 червня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Притуляка С.А.
за участю секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гос Володимир Васильович, до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, третя особа служба у справах дітей Добропільської міської ради,-
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гос В.В. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, позивач з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період проживання разом у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення у сторін шлюбних фактичних відносин, у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя, малолітній син ОСОБА_4 залишився проживати з батьком. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2019 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 . З березня 2022 року неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом із позивачем, знаходиться на повному її утриманні, вона самостійно займається його вихованням. Позивач не перешкоджає участі батька у спілкуванні з дитиною, але відповідач не цікавиться його життям, самоусунувся від його виховання, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча на його користь з позивача стягуються аліменти. У зв`язку зі зміною обставин, позивач вважає, що є всі підстави для припинення стягнення з неї аліментів, оскільки дитина фактично проживає з нею, тому відповідач отримує аліменти безпідставно. Враховуючи викладене, позивач просить припинити стягнення з неї аліментів, які стягнуті на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04.03.2019 року.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, роз`яснено право відповідача подати відзив на позовні заяву та надати докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог.
Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гос В.В. надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від відповідача ОСОБА_2 жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило, відзиву на позовну заяву до суду також не було подано, повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Представник третьої особи служби у справах дітей Добропільської міської ради надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2019 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7-8)
Позивач змінила прізвище після реєстрації шлюбу з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про шлюб. (а.с.15)
Факт проживання дитини із позивачем на території Чеської Республіки підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: договором про суборенду квартири, відповідно до якого ОСОБА_1 винаймає квартиру у АДРЕСА_1 ; табелем Основної шкоди ім.. Яна Веріха (м. Прага), відповідно до якого учень ОСОБА_3 навчається в 7Б класі, навчальний рік 2021/2022.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІвід 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Судом встановлено, що не спростовано відповідачем у справі, що неповнолітній син сторін з березня 2022 року і на момент звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду проживає не з батьком, на користь якого рішенням суду від 17.01.2019 року були стягнуті аліменти з позивача на утримання дитини.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Судом встановлено, що неповнолітній син сторін з березня 2022 року проживає з матір`ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні по даний час, що підтверджується долученим до матеріалів справи доказами.
Тобто має місце зміна обставин, що впливають на стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.
Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку, щомісячно, які були призначені рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2019 року (справа №227/5243/18).
Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дітей, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 06.02.2023 року.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 180-182 СК України, ст. ст.4, 12, 13, 81, 82, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.01.2019 року у справі №227/5243/18, починаючи з 06.02.2023 року, тобто з дати звернення до суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Притуляк

01.06.2023