Номер провадження: 22-ц/813/3975/23
Справа № 2-5209/10
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мутаф Володимир Андрійович

на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 31 жовтня 2022 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа №2-5209/10, виданого Приморським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що оскільки ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року було відмовлено банку у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то він є таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_3 є колишнього дружиною ОСОБА_1 і зв`язок з нею відсутній. Після розірвання шлюбу заставний автомобіль залишився у колишньої дружини. ОСОБА_1 стало відомо, що заставний автомобіль було реалізовано з метою покриття боргу, а банком було видано довідку про погашення боргу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 31 жовтня 2022 року постановлено заяву ОСОБА_1 , за участі стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Суд першої інстанції керувався тим, що обставини на які посилається заявник не ототожнюються з підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мутаф В.А. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2022 року та ухвалити нову, якою визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий на виконання Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2010 року по справі №2-5209/1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість за кредитним договором № 014/0058/73/62532 від 15.08.2006 року в сумі 250 097 (двісті п`ятдесят тисяч дев`яносто сім) грн 23 коп.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У січні 2022 року АТ «Райффайзен банк Аваль» надіслало відзив на апеляційну скаргу у якому просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Пояснення учасників справи

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник АТ «Райффайзен банк Аваль» надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Приморським районним судом м. Одеси 20 січня 2010 року ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Раффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0058/73/62532 від 15.08.2006 року в сумі 250 097,23 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Раффайзен банк Аваль» судові витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 252 грн та державне мито у розмірі 1700 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2019 року відмовлено у задоволені заяви АТ «Райффайзен банк Аваль» про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2020 року відмовлено у задоволені заяви АТ «Райффайзен банк Аваль» про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З довідки про інформацію про виконавче провадження доданої до відзиву вбачається, що станом на 19.09.2022 року з приводу виконання виконавчого листа 2-5209/10 виданого Приморським районним судом м. Одеси щодо боржника ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №60757481 у приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Великова Олега Віталійовича, стан виконавчого провадження примусове виконання.

Приватним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника, про звернення стягнення на кошти на рахунок боржника.

З розширеного витягу з Держаного реєстру обтяжень рухомого майна від 06.09.2022 року вбачається, що застава рухомого майна ОСОБА_3 , а саме автомобіля Toyota Rav 4 припинена, термін її дії вказаний до 29.09.2011 року.

Припинення застави про що вказано у витягу не є підставою стверджувати, що автомобіль було відчужено на виконання виконавчого листа №2-5209/10. Підставою припинення зобов`язання вказано договір застави транспортних засобів серія та номер 2566, виданий 15.08.2006 року приватним нотаріусом ОМНО Колодяжною А.В., а зміни до реєстру внесені 02.08.2010 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене судове рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

За положеннями ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018р. у справі № 61-1592св17, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Як випливає із змісту узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015р., наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З п.п. 5, 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частинами 2, 3 вказано статті Закону визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Постановою Верховного Суду від 09 вересня 2021р. по справі №824/67/20 передбачено, що державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист, або у зв`язку із визнанням судом, серед іншого, виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. З наведеного вбачається, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим. У зв`язку з цим, закінчення виконавчого провадження з підстави фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом унеможливлює закінчення виконавчого провадження з підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавче провадження не може бути розпочате знову.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 910/9026/13 від 12.10.2018, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_3 був зобов`язаний указати передбачені процесуальним законом підстави, для того щоб суд мав можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, це могло би бути посилання на відсутність повністю чи частково обов`язку боржника погасити борг у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням тощо.

Проте, у заяві не наведено жодних доводів, які б дали змогу суду вирішити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів зазначає, що порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Встановлення обставин дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного чи приватного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мутаф Володимир Андрійович,залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький