Справа № 350/577/21
Провадження № 22-ц/4808/597/23
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення селищної ради та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рожнятівського районного суду від 02 березня 2023 року під головуванням судді Пулика М.В., у селищі Рожнятів,

в с т а н о в и в:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Перегінської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення селищної ради та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що у провадженні Рожнятівського районного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та визнання незаконним рішення сесії. Івано-Франківський апеляційний суд 02 березня 2021 року розглянув справу за вищевказаним позовом за апеляційною скаргою Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) на рішення Рожнятівського районного суду від 31 жовтня 2018 року та постановив ухвалу, якою прийняв відмову від позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради, третя особа: ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради, щодо непогодження та не підписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки. Рішення Рожнятівського районного суду від 31 жовтня 2018 року визнано нечинним в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради щодо непогодження та не підписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки і закрито провадження у цій частині позову.

З даного приводу ОСОБА_1 звернувся до Перегінської селищної ради із заявою про прийняття рішення, яким затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0826 га громадянина ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , у тому числі земельну ділянку, площею 0,0157 га, яка використовується як проїзд до домогосподарства та як розворотний майданчик.

Однак, всупереч ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2021 на сьомій сесії Восьмого демократичного скликання Перегінської селищної ради прийнято рішення від 09.03.2021 №149-7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Це рішення аргументовано тим, що рішенням Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 скасовано рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, на підставі якого розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Постановою Верховного Суду від 09.12.2020 скасовано рішення Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2018 у зв`язку з порушенням норм процесуального права та в частині позовних вимог справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 вказував, що при ухваленні рішення від 09.03.2021 Перегінська селищна рада не взяла до уваги те, що Івано-Франківський апеляційний суд 02.03.2021 постановив ухвалу, якою прийняв відмову від позову, а рішення Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 визнав не чинним в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради третя особа: ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради щодо непогодження та не підписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки і закрив провадження у цій частині позову.

Вважає рішення Перегінської селищної ради незаконним, оскільки воно прийняте всупереч рішення суду та порушує його конституційні права.

Просив визнати протиправним та скасувати рішення сьомої сесії восьмого демократичного скликання Перегінської селищної ради від 09.03.2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 , визнати дії Перегінської селищної ради, пов`язані із прийняттям рішення неправомірними і такими, що носять характер зловживання правом, стягнути з Перегінської селищної ради на його користь 160 000 гривень моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 02 березня 2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим і підлягаю скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд цієї справи.

Судом не було враховано того, що всупереч ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2021 на сьомій сесії Восьмого демократичного скликання Перегінської селищної ради прийнято рішення від 09.03.2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі.

Рішення Перегінської селищної ради від 09.03.2021 аргументовано тим, що рішенням Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 скасовано рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, на підставі якого розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Постановою Верховного Суду від 09.12.2020 скасовано рішення Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2018 у зв`язку з порушенням норм процесуального права та в частині позовних вимог справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Однак, Перегінська селищна рада, приймаючи рішення від 09.03.2021, не взяла до уваги ухвалу Івано-Франківський апеляційний суд від 02.03.2021.

Про дане рішення було відомо відповідачу так як Ясенська сільська рада була стороною у справі та апелянтом двічі надавалося ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду, а також Перегінська селищна рада як правонаступник, перебувала в одному із засідань Івано-Франківського апеляційного суду та знала про наявність рішення Верховного Суду та їй було відомо про наявність ухвали, постановленої апеляційним судом, і така перебувала в судових реєстрах.

Апелянт вважає, що рішення Перегінської селищної ради є незаконним, оскільки прийняте всупереч рішенню суду та порушує його конституційні права.

Вказує, що йому також завдано моральної шкоди внаслідок протиправного прийняття рішення селищної ради. У зв`язку із ігноруванням органами місцевого самоврядування рішень судів йому було завдано душевних страждань, пов`язаних із протиправною поведінкою відповідача.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_1 адвокат Хоптій М.В., апеляційну скаргу підтримав з мотивів наведеній у ній.

Представник ОСОБА_2 адвокат Ошуст С.Є. доводів апеляційної скарги не визнав і просив відмовити у її задоволенні.

Треті особи і представник Перегінської селищної ради в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час і місце слухання справи.

Представник Перегінської селищної ради подав клопотання про розгляд справи без його участі. Вимоги апеляційної скарги заперечив просив у її задоволенні відмовити.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що судові рішення, на які посилається позивач, не містять жодних заборон щодо вчинення Перегінською селищною радою дій щодо спірних земельних ділянок, а рішення Перегінської селищної ради ґрунтується на чинному законодавстві, прийняте в межах повноважень, тому підстав для його скасування немає.

Однак колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення селищної ради, враховуючи таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 03 січня 2021 рокута 12 березня 2021 року подав до Перегінської селищної ради заяви, де вказував на наявність рішень судів у справі №350/366/17 та результати їх розгляду (а.с. 51, 52).

У заяві від 03 січня 2021 рокувказував на те, що рішенням Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року ОСОБА_1 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . Таке рішення є в силі у зв`язку з прийняттям постанови Верховного Суду від 09 грудня 2020 року.

У заяві від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 вказав на наявність ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, якою прийнято відмову від позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з вищенаведеним просив затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0826 га громадянина ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку, господарських споруд АДРЕСА_1 , у тому числі земельну ділянку, площе 0,0157 га, яка використовується як проїзд до домогосподарства та як розворотний майданчик.

Перегінською селищною радою 09.03.2021 прийнято рішення №149-7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 (а.с. 15).

При розгляді заяви ОСОБА_1 , технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), селищною радою було взято до уваги постанову Верховного Суду від 09.12.2020. Селищна рада, керуючись ст. 12,116, 118,121,122 Земельного кодексу України, ст. 55 Законом України «Про землеустрій», ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи пропозиції земельної комісії містобудування, будівництва, земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища, відмовила в затвердженні технічної документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) площею 0,0826 га, кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

Підставою для відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою в оскаржуваному рішенні селищної ради зазначено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 скасовано рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, на підставі якого розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Постановою Верховного Суду від 09.12.2020 скасовано рішення Рожнятівського районного суду від 31.10.2018 р. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18.02.2018 у зв`язку з порушенням норм процесуального права та в частині позовних вимог справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Таким чином, відмовляючи позивачу у затвердженні технічної документації із землеустрою, селищна рада керувалася тим, що судом 31.10.2018 було скасовано рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, на підставі якого розроблено технічну документацію із землеустрою і справу в частині цих позовних вимог передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто, що судом на час ухвалення оскаржуваного рішення ради не вирішено питання законності рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, як підстави для розроблення технічної документації із землеустрою, та наявністю невирішеного у судовому порядку спору між сторонами у цій цивільній справі.

Судом встановлено, що в провадженні Рожнятівського районного суду перебувала справа №350/366/17 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та визнання незаконним рішення сільської ради від 29.10.2017.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 31 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, у справі №350/366/17 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Ясенської сільської ради щодо непогодження та не підписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки площею 0,1612 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, дозвіл на розробку якого наданий рішенням сесії від 11 вересня 2014 року.

Зобов`язано Ясенську сільську раду погодити збірно-кадастровий план зазначеної земельної ділянки та сільського голову підписати його для можливості подальшого скерування до розгляду головним архітектором району і начальником районного відділу Держземагенства і завершення виготовлення технічної документації для оформлення права приватної власності на земельну ділянку площею 0,1612 га по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Визнано незаконним і скасовано рішення сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року, яким дано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2020 року частково задоволено касаційні скарги Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області та ОСОБА_1 .

Рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, третя особа - ОСОБА_1 , про зобов`язання Ясенської сільської ради погодити збірно-кадастровий план земельної ділянки та визнання незаконним та скасування рішення Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради щодо непогодження та непідписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року у справі №350/366/17прийнято відмову від позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради в частині позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) щодо непогодження та не підписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки.

Рішення Рожнятівського районного суду від 31 жовтня 2018 року визнано нечинним в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) щодо непогодження та непідписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки і закрито провадження у цій частині позову.

Вказуючи на передчасність висновків судів попередніх інстанції Верховний Суд у постанові від 20.12.2020 зазначив, що посилаючись як на підставу задоволення вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що розворотний майданчик площею 0,0157 га є частиною дороги загального користування, що встановлено рішеннями сесії Ясенської сільської ради від 28 листопада 2005 року та від 12 листопада 2006 року, суди не перевірили та не надали оцінки доводам Ясенської сільської ради про те, що за наслідками розгляду протесту прокурора Рожнятівського району, рішенням сесії Ясенської сільської ради від 13 травня 2012 року скасовано пункт 18 рішення Ясенської сільської ради від 12 листопада 2006 року такого змісту: «Дорогу, яка веде до господарств ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , визнати громадською, спірну земельну ділянку визнати громадською - шириною 11 м, довжиною 14 м, площею 150 кв. м, що використовується для під`їзду до присадибних ділянок громадян і для розвороту транспорту» як такий, що прийнятий з порушенням вимог статті 14 Конституції України, статей 149,154 ЗК України.

Таким чином, скасованим є рішення Ясенської сільської ради, яким розворотний майданчик площею 0,0157 га було віднесено до земель загального користування села Ясень.

Щодо визнання незаконним та скасування рішення сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року Верховний Суд у своїй постанові вказав, що задовольняючи вимогу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування домоволодіння АДРЕСА_1 , суди попередніх інстанцій не урахували, що правовідносини у цій частині безпосередньо пов`язані з майновим правами ОСОБА_1 на оформлення права власності на земельну ділянку, а тому належним відповідачем, крім сільської ради, обов`язково має бути особа, право якої оспорюється, тобто ОСОБА_1 . Залучаючи ОСОБА_1 , згідно з уточненою позовною заявою, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, позивачі наведеного не урахували, а суди не надали належної оцінки зазначеному процесуальному порушенню.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 1 ст. 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України зазначив, що зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.

Отже, у судовому порядку вирішуються спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 за №280/97-ВР (надалі по тексту, також Закон №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

За змістом ст. 5 Закону №280/97-ВР система місцевого самоврядування, серед іншого, включає: територіальну громаду; міську раду; міського голову; виконавчі органи міської ради.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 30, 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях, зокрема, сільської ради, поряд з іншим, вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна та вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (частина 1 статті 1 Закону №280/97-ВР).

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 60 Закону №280/97-ВР територіальним громадам сіл належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, землю.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Аналіз вказаних норм закону свідчить, що Перегінська селищна рада є органом місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями, зокрема, у сфері регулювання земельних відносин і розпорядження комунальним майном.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.

Підстави і порядок набуття прав на землю із земель державної та комунальної власності визначенні ст. 116, 122, 138 ЗК України.

Відповідно до ч 1, 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 8 ст. 186 ЗК України, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до частини дев`ятої ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, відповідно до ст. 186 ЗК України органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки у власність, надано повноваження на погодження та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. При цьому, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Разом з тим, норми частини дев`ятої ст.118 ЗК України, яка регулює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, не надають відповідному органу місцевого самоврядування після погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймати будь-яке інше рішення ніж про його затвердження та надання такої земельної ділянки у власність. Водночас з аналізу ст.186 ЗК України слідує, що перевірка проекту землеустрою на відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації здійснюється на етапі його погодження.

Частиною восьмою ст.186 ЗК України унормований вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні документації із землеустрою: невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів; - документації із землеустрою або містобудівної документації.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Колегія апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що на час відмови позивачу у затвердженні технічної документації рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017 про надання дозволу позивачу на розроблення технічної документації із землеустрою не скасоване і є чинним.

Оскільки орган місцевого самоврядування посилався на прийняття постанови Верховним Судом, тому відповідачу достовірно було відомо про те, що Верховним Судом 09.12.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, третя особа - ОСОБА_1 , про зобов`язання Ясенської сільської ради погодити збірно-кадастровий план земельної ділянки та визнання незаконним і скасування рішення Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0826 га.

Крім того, за результатом нового розгляду справи №350/366/17 у суді апеляційної інстанції, в якому брав участь представник Перегінської селищної ради, ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 березня 2021 року, яка набрала законної сили негайно після її проголошення, рішення Рожнятівського районного суду від 31 жовтня 2018 року визнано нечинним в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) про визнання незаконною бездіяльності Ясенської сільської ради (правонаступник - Перегінська селищна рада) щодо непогодження та непідписання збірно-кадастрового плану земельної ділянки і закрито провадження у цій частині позовних вимог.

Таким чином, необґрунтованим є посилання органу місцевого самоврядування при відмові у затвердженні технічної документації із землеустрою на наявність невирішеного у судовому порядку у справі № 350/366/17 спору між позивачем та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки у такій цивільній справі ухвалено остаточні рішення. Кім того, відповідач не надав жодних доказів про порушення прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при прийнятті рішення селищною радою щодо земельної ділянки площею 0,0157 га.

З огляду на вищенаведене, мотиви відмови Перегінською селищною радою у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що рішенням суду від 31.10.2018 скасовано рішення Ясенської сільської ради від 29.10.2017, на підставі якого розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і Верховним Судом рішення суду першої інстанції і постанову Івано-Франківського апеляційного суду скасовано та в частині позовних вимог справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, є необґрунтованою та такою, що прийнята всупереч вимог ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, 116, 118, 122, 186 ЗК України.

Щодо відшкодування моральної шкоди та її обґрунтованості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення. З урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Водночас Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 25 квітня 2019 року в справі №818/1429/17, від 27 червня 2019 року в справі №825/1030/17, від 12 листопада 2019 року в справі №818/1393/17, від 18 листопада 2019 року в справі №820/5044/18, від 28 листопада 2019 року в справі №826/27549/15, від 28 лютого 2020 року в справі №804/2593/17, від 18 червня 2020 року в справі №339/183/16-а, від 02 вересня 2020 року в справі №1340/4056/18, від 24 вересня 2020 року в справі №1.380.2019.001368, від 18 лютого 2021 року в справі №420/7423/19 та від 25 березня 2021 року в справі №520/4577/19, указував на те, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Позивач не обґрунтував та не надав суду доказів, які б підтверджували яким чином йому завдано моральну шкоду, в чому полягає необхідність відшкодування такої шкоди чи полягає її відшкодування у завданні душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд міг би встановити характер та обсяг моральних страждань. Тому колегія апеляційного суду на вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст. 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків,викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення Рожнятівського районного суду від 02 березня 2023 року в частині вимог ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання недійсним рішення селищної ради від 09.03.2021 слід скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким скасувати рішення Перегінської селищної ради від 09.03.2021 №149 7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 . В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 02 березня 2023 року в частині вимог ОСОБА_1 до Перегінської селищної ради про визнання недійсним рішення селищної ради від 09.03.2021 скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким скасувати рішення Перегінської селищної ради від 09.03.2021 №149 7/2021 про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 .

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 травня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О.Томин