Справа № 442/8063/22 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/811/1231/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салата Я.І.

з участю: представника АТ «Креді Агріколь Банк» - Тихомірова О.Б., представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року у справі за позовом АТ «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 травня 2010 року в справі № 2/-41/10 року, яким позов Банку задоволено та стягнуто з солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення - набрало законної сили та саме з дати набрання рішенням законної сили відповідачі ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , були зобов`язані виконати рішення суду шляхом сплати заборгованості за Кредитним договором № 49/08-кжі від 09 квітня 2008 року в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

Однак рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 травня 2010 року в справі № 2-41/10 року в повному обсязі було виконано лише 21 листопада 2022 року.

Стверджує, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Просили стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь AT «Креді Агріколь Банк» 3 % річних, нарахованих за період з 09 грудня 2019 року по 21 листопада 2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 471 653, 51 грн. інфляційних витрат за період з 09 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року, а всього - 580 916, 13 грн; стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь AT «Креді Агріколь Банк» 109 262, 62 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 09 грудня 2019 року по 21 листопада 2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 471 653, 51 грн. інфляційних витрат за період з 09 грудня 2019 року по 23 лютого 2022 року, а всього - 580 916, 13 грн. та судові витрати.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ «Креді Агріколь Банк» (01024, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, , pax. № НОМЕР_3 в АТ «Креді Агріколь Банк» м, Київ, МФО 300614) 109 262, 62 грн. - 3 % річних, нарахованих за період з 09.12.2019 по 21.11.2022 року за невиконання грошового зобов`язання та 298 563, 53 грн. інфляційних витрат за період з 09.12.2019 по 23.02.2022 року, а всього - 407 826,15 грн.

Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» судовий збір у розмірі 6 117, 39 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що , що покладений в основу рішення суду розрахунок боргу є необґрунтований, відтак є не допустимий як доказ, тому не може бути покладений в підтвердження фактів, які підлягають доказуванню у даній справі з чого слідує необґрунтованість на незаконність рішення суду. Дана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 13.06.2U18 року у справі № 733/608/16-ц.

Вказує, що кредит видавався у доларах США, а індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28.03.2012р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, яке визначене у гривні.

Також стверджує, що до суду з позовом звернулось AT «Креді Агріколь Банк», а правовідносини виникли між АТ «Індустріально-експертний банк» та відповідачами у справі і позивачем не надано доказів того, що останній є правонаступником AT «Індустріально-експертний банк».

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Креді Агріколь Банк» - Тихомірова О.Б. на заперечення апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на її підтримання, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 09 квітня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально- Експортний банк» ( після зміни найменування - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк») та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 49/08-юкі.

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 200 000, 00 дол. США. Термін користування кредитом з 09 квітня 2008 року до 08 квітня 2023 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору № 49/08- юкі від 09 квітня 2008 року між Акціонерним товариством «Індустріально- Експортний банк» (після зміни найменування - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк») та ОСОБА_3 , було укладено Договір поруки від 09 квітня 2008 року, відповідно до умов Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором № 49/08-юкі від 09 квітня 2008 року Банк звернувся з позовною заявою до Трускавецьким міського суду Львівської області про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , заборгованості за Кредитним договором № 352/08-і від 28 серпня 2008 року в розмірі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

07 травня 2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області винесено рішення у справі № 2-41/10, яким позов Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

На виконання вищевказаного судового рішення Трускавецьким міським судом Львівської області 18 червня 2010 року видано виконавчий лист № 2-41/2010 про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Вищевказаний виконавчий документ щодо стягнення боргу з ФОП ОСОБА_1 , пред`явлено на примусове виконання до приватного виконавця Пиць А.А., яким 31 травня 2021 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65610004 на загальну суму боргу 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення.

В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем описано та арештовано нерухоме майно боржника, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 570, 6 кв. м., що розміщене за адресою: АДРЕСА_3

04 листопада 2022 року Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги із реалізації описаного та арештованого нерухомого майна боржника. Згідно із протоколом торгів майно було придбано за ціною 1 500 000, 00 грн.

21 листопада 2022 року приватним виконавцем у зв`язку із надходженням коштів від реалізації майна боржника та попередніми проведеними стягненнями в процесі примусового виконання, що в загальному призвели до повного погашення боргу згідно рішення суду - було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з якої вбачається, що борг за виконавчим документом та витрати виконавчого провадження стягнуті з боржника у повному обсязі.

Останні кошти, отримані після реалізації майна боржника були перераховані приватним виконавцем Пиць А.А., на наявний рахунок та отримані Банком 21.11.2022 року.

Виходячи з положень п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відтак, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611,625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з ухваленням рішення про стягнення боргу в 2010 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21 листопада 2022 року (дата останнього платежу з погашення боргу). Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до 21 листопада 2022 року.

Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 травня 2010 року в справі № 2/-41/10 набрало законної сили.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме з дати набрання рішенням законної сили відповідачі ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , були зобов`язані виконати рішення суду шляхом сплати заборгованості за Кредитним договором № 49/08-кжі від 09 квітня 2008 року. Однак, рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 07 травня 2010 року в справі № 2-41/10 року в повному обсязі було виконано лише 21 листопада 2022 року у зв`язку з чим, Банк має право на нарахування та стягнення з Відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про часткове виконання зобов`язаннь боржником ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинами, виходячи з наступного.

У своїй позовній заяві АТ «Креді Агріколь Банк» вказує, що 21 листопада 2022 року приватним виконавцем Пиць А.А. у зв`язку із надходженням коштів від реалізації майна боржника та попередніми проведеними стягненнями в процесі примусового виконання виконавчого провадження ВП № 65610004, щодо виконання виконавчого листа № 2-41/2010 виданого 18.06.2010 року Трускавецьким міським судом Львівської області про стягнення солідарно з ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 683 256, 87 грн., 1 700, 00 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, що в загальному призвели до повного погашення боргу згідно рішення суду - було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Як вбачається з вищевказаної постанови борг за виконавчим документом та витрати виконавчого провадження стягнуті з боржника у повному обсязі Позивач АТ «Креді Агріколь Банк» у своєму позові взагалі не підіймав питання часткового виконання зобов`язань відповідачів ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , а навпаки вказував на його повне погашення, що підтверджувалося постановами приватного виконавця Пиць А. А., та надходженням коштів на рахунки Банку.

З ухваленням рішення про стягнення боргу в 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 21.11.2022 року. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 21.11.2022 року. Оскільки, внаслідок невиконання боржниками грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Щодо розрахунку складової суми боргу за з урахуванням індексу інфляції, то в зв`язку з помилковим арифметичним розрахунком, розмір суми боргу з урахуванням індексу інфляції за прострочення зобов`язань, був відкоригований до вірного й позивач АТ «Креді Агріколь Банк» зменшив суму своїх позивних вимог в зв`язку з цим подав до суду відповідну заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, так як борг надавався в доларах, то такі теж не спростовують висноків суду, виходячи із наступного.

Рішення Трускавецького суду, яке набрало законної сили та в подальшому лише через дванадцять років примусово було виконане відповідачем, розмір грошового зобов`язання був визначений у гривневому еквіваленті й дорівнював 1 683 256, 87 грн.

За змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Згідно частини другої статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Постанова Пленуму ВСУ від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» визначає, що якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов`язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов`язання.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв уточнений розрахунок та вважав його правильним, а позовні вимоги законними та такими, що підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.