Ухвала

31 травня 2023 року

місто Київ

справа № 758/2928/19

провадження № 61-5939ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 ,

на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , у 2019 році звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просила стягнути з відповідача на її користь суму відшкодування майнової шкоди у розмірі 144 514, 49 грн та моральної шкоди - 5 000, 00 грн, що заподіяні внаслідок неналежного утримання зелених насаджень на приватній садибі і прилеглій до неї території.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою від 23 березня 2021 року Подільський районний суд міста Києва задовольнив заяву ОСОБА_3 .

Суд закрив провадження у справі № 758/2928/19.

Постановою від 01 грудня 2022 року Київський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_4 , ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року змінив у частині, що стосується позову за вимогою про відшкодування майнової шкоди, виклав мотивувальну частину ухвали щодо цих вимог в редакції цієї постанови.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , 13 квітня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 04 травня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 19 травня 2023 року подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги із доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій та сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначив те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій здійснили розгляд справи всупереч правилам статей 189-200, 209, 228, 242 ЦПК України;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц, від 26 жовтня 2022 року у справі № 185/5681/18, відповідно до яких при застосуванні буквального тлумачення частини першої статті 1230 ЦК України можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Однак це неповністю відповідало би правилам статей 608, 1218, 1219 ЦК України та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання і спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання. Тому основним критерієм при включенні таких прав до складу спадщини повинно бути встановлено, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора. Додатковим аргументом включення права на відшкодування шкоди у недоговірному зобов`язанні до складу спадщини є зміст частини першої статті 1231 ЦК України, у якій передбачено перехід у спадщину обов`язку відшкодувати майнову шкоду у недоговірному зобов`язанні;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 760/9496/21, за змістом яких визначальним при вирішенні питання про залучення правонаступників до участі в справі є встановлення, чи допускають спірні правовідносини правонаступництво, та чи відомі особи, які прийняли спадщину. Саме для встановлення осіб, які прийняли спадщину, статтею 251 ЦПК України передбачений обов`язок суду зупинити провадження у справі, правовідносини у якій допускають правонаступництво;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 461/5113/16, від 07 грудня 2020 грудня у справі № 760/8799/17, від 18 листопада 2021 року у справі № 466/5186/18, від 26 жовтня 2022 року у справі № 308/4805/19, щодо застосування правил статті 1219 ЦК України.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року.

Заявник зазначив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 01 грудня 2022 року, повний текст складено 22 грудня 2022 року, копію оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції йому не направляв. На підтвердження цього факту заявник надав копію листа Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року № 758/2928/19.

Додатково заявник повідомив, що внаслідок регулярних ракетних обстрілів, які створювали загрозу для його життя та здоров`я, введення планових та аварійних відключень електроенергії, які відбувалися протягом січня-лютого 2023 року, ОСОБА_1 змушений був тимчасово перебувати на території с. Глібівка Вишгородського району Київської області.

Також просив врахувати, що його перебування у зазначеному населеному пункті зумовлювалося проведенням планових заходів щодо розмінування території с. Глібівка Вишгородського району Київської області та потребую забезпечувати доступ саперів до домоволодіння, у якому він проживав.

Враховуючи, що на території тимчасового перебування заявника практично не було мобільного зв`язку та технічного доступу до мережі Internet, це позбавило ОСОБА_1 можливості своєчасно самостійно направити касаційну скаргу, а також зв`язатися зі своїм представником, повноваження якого з моменту ухвалення рішення Київським апеляційний судом припинилися, або знайти іншого представника для підготовки та подання касаційної скарги. Оскільки новий договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 уклав із адвокатом Овчаренком Ігорем Сергійовичем лише 10 квітня 2023 року, а тому вважає, що пропуск строку звернення із касаційною скаргою відбувся із поважних причин.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

На підставі аналізу наведених доводів та доказів, наданих на їх підтвердження Верховний Суд зробив висновок, що обставини, наведені ОСОБА_1 , у своїй сукупності свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року.

Обставини браку електроенергії протягом грудня 2022 року, січня та лютого 2023 року є загальновідомими. Такі обставини об`єктивно, незалежно від волі заявника виникли до закінчення строку на подання касаційної скарги, що припав на 23 січня 2023 року (30 день з дня складення повного тексту судового рішення), та істотно впливали на своєчасність подання касаційної скарги, а тому такі доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку на подання касаційної скарги Верховний Суд визнає обґрунтованими.

Підсумовуючи, аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначеного рішення пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконано, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 23 березня 2021 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Подільського районного суду міста Києва справу № 758/2928/19 за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак