ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12338/23

Провадження № 22-ц/4820/1654/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року (суддя Палінчак О.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 08.10.2014 сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя між сторонами не склалось, так як у них різні погляди на життя і це негативно впливає на їхнє спільне життя.

Позивачка з відповідачем разом не проживає, примирення неможливе.

У зв`язку з цим ОСОБА_2 просила суд розірвати укладений між нею та ОСОБА_1 шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Міністерства юстиції м. Київ 08.10.2014, актовий запис № 1868.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року позов задоволено.

Шлюб, зареєстрований 08 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1868, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвано.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Задовольняючи позов суд, дослідивши заявлені позивачкою вимоги, дослідивши обставини справи, виходив з того, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року скасувати, у позові відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, бажання дружини припинити спільне життя суперечить її дійсній волі та суперечить інтересам їхньої доньки.

Позовна заява була підписана не позивачкою, а її представником, тому не може в повній мірі відображати волю дружини та дійсні обставини справи. Посилання у позові про неприязні стосунки є неправдивою інформацією. Незадоволення відповідачем з боку дружини виникає через велику відстань та порадами родичів.

Про розгляд справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивачки до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 08 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1868, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4).

У подружжя є дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ) (а. с. 5).

Встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась і не може бути відновлена.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За приписами статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки.

Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання такого шлюбу.

Як встановлено судом, позивачка не бажає перебувати з відповідачем у шлюбі і наполягає на розірванні шлюбу.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції.

Установивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме те, що суд належним чином не повідомив відповідача про час та місце розгляду справи, не впливають на висновки суду, оскільки ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлений судом першої інстанції належним чином в порядку, передбаченому п.4 частини 8 статті 128 ЦПК України, в поштовому повідомленні міститься відмітка «про відсутність адресата за адресою його місцезнаходження».

Доводи апеляційної скарги про те, що розриваючи шлюб між сторонами суд невірно встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні позову. Під час розгляду справи суд, з дотриманням положень ч. 4 ст. 265 ЦПК України з`ясував фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, з`ясував, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; зазначив норми права, які слід застосувати при розгляді питання про розірвання шлюбу.

Аналогічно не можуть бути підставою для скасування судового рішення посилання апелянта на те, що в рішенні суду не зазначається про докази, які свідчать про неможливість примирення сторін та те, що збереження шлюбу неможливе, і що рішення ґрунтується виключно на словах позивача. Такі доводи є неприйнятними, спростовуються волевиявленням позивачки розірвати шлюб, зводяться до незгоди апелянта із судовим рішенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк