П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Київ

Справа № 362/3613/21

Провадження: № 22-ц/824/325/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Кравченко Л. М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківського відділення акціонерного товариства «Київоблгаз», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити становище, визнання недійсним та скасування рішення комісії, стягнення завданих збитків та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 червня 2021 року представниками Васильківського відділення АТ «Київоблгаз» було відключено газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відмічала, що відключення споживача відбулось більш ніж через два роки з моменту складення акту про порушення, в той час, як засідання комісії повинно було б бути проведено не пізніше двох місяців з дня складення акту.

Зазначала, що доказів її самовільного підключення до газорозподільної системи відповідачем не надано.

Зауважувала, що саме на підставі акту про порушення було проведено засідання комісії та в якості додатку до протоколу винесено акт-розрахунок не облікованого газу, і як наслідок, виставлено рахунок на оплату, що в сукупності є протиправними діями відповідача.

Окрім того, дії відповідача призвели до моральної шкоди, яку вона, позивачка, оцінює в 10 000 грн., що є менше 10% від суми здійсненого відповідачем нарахування.

За викладених обставин, просила суд визнати незаконним та скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, зіставлений щодо споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , та рахунок на оплату збитків від 15.06.2021 р. на суму 100104,61 грн.;

визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Київоблгаз» щодо відключення 16.06.2021 р. споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від газопостачання;

зобов`язати Акціонерне товариство «Київоблгаз» відновити становище, яке існувало до порушення, а саме, за власний рахунок здійснити відновлення постачання природнього газу споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 10000 грн.;

стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 компенсацію завданих збитків в розмірі планового місячного об`єму споживання газу за період безпідставного припинення газопостачання.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Волощенко В.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при подачі позову було визначено позовні вимоги та, відповідно, обрано спосіб захисту з урахуванням вимог ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2021 року, якою було залишено позовну заяву без руху та зазначено про необхідність уточнити позовні вимоги, оскільки протокол засідання комісії, який позивач просила скасувати в редакції вперше поданої позовної заяви, не є оперативно-господарською санкцією, що підлягає оскарженню. На виконання вимог ухвали позивачем було подано позовну заяву в новій редакції, де змінено позовну вимогу про скасування протоколу засідання комісії на скасування акту-розрахунку не облікованого об`єму газу.

Вважає, що спосіб захисту порушеного права було обрано вірно, із врахуванням можливості оскарження вартості не облікованого природного газу відповідно до Кодексу ГРС.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є споживачем послуг Васильківського відділення АТ «Київоблгаз», особовий рахунок: № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 (а.с.10,92).

Згідно акту про порушення № 1431 від 23.03.2019 року зафіксовано порушення пп.1, п.1, глави 2 розділу, а саме наявність несанкціонованого газоводу (а.с.65).

15.06.2021 року Васильківським відділенням АТ «Київоблгаз» (протокол № 229/1 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу) вирішено задовольнити акт про порушення № 1431 від 23.03.2019 р. та нарахувати збитки за період з 24.03.2017 р. по 23.03.2019 р. (а.с.71).

Згідно акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 15.06.2021 р. розраховано суму збитків, завданих порушенням споживача, у розмірі 100 104,61 грн. (а.с.79).

Згідно акту про відключення об`єкту (газових приладів) від 16.06.2021 р., складеного представниками АТ «Київоблгаз», за участю споживача ОСОБА_1 , яка від підпису відмовилась, припинення газопостачання здійснено у зв`язку із самовільним підключенням газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, згідно пп.6 п. 1 Глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ (а.с.11,80).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, заявляючи вимоги про скасування акту, обрала невірний спосіб захисту порушеного права, а вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відключення позивача від ГРМ та відновлення постачання природнього газу споживачу, суд зазначив, що доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не погоджувалась із діями оператора ГРМ, вчиненими протягом 2019-2021 років, суду не надано, при цьому такі дії були вчинені відповідно до норм законодавства України, що, окрім того, вказує на безпідставність вимог про стягнення моральної шкоди.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року затверджений Кодекс газорозподільних систем (далі - КГС).

Відповідно до п. 1, 2 Розділу ІІ КГС оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18) вказано, що захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акту. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17).

Обрання позивачем неефективного способу захисту може бути підставою для відмови у позові в разі доведеності наявності порушеного права (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року в справі № 495/1493/18).

Отже, в даному випадку необхідно спочатку з`ясувати наявність порушеного права ОСОБА_1 , а тому, перевірці підлягає факт законність припинення газопостачання до будинку позивача.

Відповідно до пунктів 1-4 глави 5 розділу ХІ КГС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали:

або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою;

або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Так, працівниками оператора ГРМ 23 березня 2019 року було складено акт про порушення, в якому зафіксовано інформацію про наявність несанкціонованого газопроводу.

При цьому, вказаний акт було складено за відсутності споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування), про що свідчить відповідна відмітка на місці підпису.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про складення такого акту, вказаний документ також не містить.

Зазначені обставини вказують на порушення пунктів 2-3 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, у відповідності до яких акт про порушення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи та представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення.

Отже, складення акту про порушення від 23 березня 2019 року було здійснено відповідачем з порушенням встановленої законом процедури.

Відповідно до пункту 1 частини 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно пунктів 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

В той же час, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснила порушення, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу), зокрема доказів наявності несанкціонованого газопроводу за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що складення акту про порушення здійснено з порушеннями законодавства та доказів на підтвердження такого порушення матеріли справи не містять, колегія суддів дійшла висновку, що відключення споживача ОСОБА_1 від газопостачання було неправомірним та відповідно порушує її права, як споживача.

Вказане порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту у визначений законом спосіб.

Апеляційний суд зазначає, що з огляду на встановлені обставини, вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій АТ «Київоблгаз» щодо відключення її від газопостачання та зобов`язання АТ «Київоблгаз» відновити постачання природнього газу до її будинку, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, при цьому, такий спосіб захисту є ефективним та спрямованим на відновлення становища позивача, обставин, які б перешкоджали захистити права позивачки у вказаний спосіб встановлено не було.

Щодо оскарження акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Тобто, вказаною нормою передбачено можливість оскарження об`єму та/або вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, тобто його розрахунку.

При цьому, позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року (справа №522/12901/17-ц) стосується неможливості оскарження акту про порушення, а не акту-розрахунку, тому висновок суду першої інстанції щодо неефективності обраного способу захисту в цій частині із посиланням на вказану правову позицію є помилковим.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

З огляду на те, що факт проведення несанкціонованого газопроводу не був встановлений, колегія суддів вважає за можливе скасувати зіставлений щодо споживача ОСОБА_1 акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № на суму 100 104,61 грн.

Позивачкою також заявлено вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Так, положеннями ч. 1 та 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Таким чином, предметом доказування для позивача у цій справі, окрім наслідків у вигляді травми є протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок із такими діями та наслідками у вигляді моральних страждань.

Зі встановлених обставин справи вбачається, що тривалий час, внаслідок незаконних дій відповідача та відключення домоволодіння від газопостачання був порушений звичайний устрій життя позивачки, оскільки вона була обмежена в отриманні відповідних послуг, що призводило до незручностей, неможливості користуватись газовими приладами для підтримання життєдіяльності, необхідності докладання додаткових зусиль для організації елементарних побутових умов проживання.

Враховуючи доведеність усіх складових спричинення моральної шкоди, у розумінні ст. 23 ЦК України, особа позивача має право на її відшкодування, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, а також враховуючи, що відшкодування моральної шкоди не повинно призводити до надмірного збагачення, беручи до уваги докладені зусилля позивачкою для організації життя та відновлення свого порушеного права, колегія суддів вважає, що справедливим буде відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачці в розмірі 5000 грн., при цьому, розмір моральної шкоди визначений в сумі 10000 грн є завищеним та не підтвердженим належними доказами.

В той же час, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення завданих збитків відсутні, оскільки позивачем не було надано відповідних доказів на підтвердження їх наявності та розміру, при тому, що вказана обставина підлягає обов`язковому з`ясуванню.

Варто відмітити, що пунктом 4 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено випадки, внаслідок яких Оператор ГРМ компенсує споживачу завдані збитки та здійснює перерахунок наданих послуг внаслідок безпідставного припинення газопостачання споживачу, що свідчить про можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини у справі, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 року у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення позову частково, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України,судовий збір у розмірі 9080 грн (908*4+908*4*150%), який підлягав сплаті в судах першої та апеляційної інстанції відповідно задоволених вимог позивача, підлягає стягненню із АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2022 рокускасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Васильківського відділення акціонерного товариства «Київоблгаз», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити становище, визнання недійсним та скасування рішення комісії, стягнення завданих збитків та моральної шкоди.

Визнати незаконним та скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на суму 100104,61 грн., зіставлений щодо споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Київоблгаз» щодо відключення 16.06.2021 року споживача ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від газопостачання.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Київоблгаз» відновити становище, яке існувало до порушення, а саме, за власний рахунок здійснити відновлення постачання природного газу споживачу ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , до будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» () в дохід держави судовий збір в розмірі 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова