ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5757/23 Справа № 2-1940/09 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі №2-1940/09 за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2000 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі №1940/2000 за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «ДніпроАзот» про зняття дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди, відшкодування матеріальної шкоди, направлення на МСЕК, притягнення посадових осіб до дисціплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2000 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «ДніпроАзот» про зняття дисциплінарного стягнення, про відшкодування моральної шкоди, про відшкодування матеріальної шкоди, про направлення на МСЕК про притягнення посадових осіб до дисціплінарної відповідальності (т. 2 а.с. 47-48).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2 а.с. 51-63, 103-115).

2 Державний пожежно-рятувальний загін ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (т. 2 а.с. 136-138, 140-145).

АТ «ДніпроАзот» скористалось своїм правом та подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (т. 2 а.с. 151-153).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. З урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 листопада 2000 року, яке набрало законної сили, тобто після розгляду справи Верховним судом України м. Києва.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України».

Підставою для перегляду вказаного вище рішення ОСОБА_1 були зазначені, на його думку, істотні обставини для справи, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, що визначено п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 пропустив строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Відповідно до положень п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, визначений абзацом 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України (в новій редакції п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України) місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст. 73 ЦПК України. При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин. Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена. Клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини, крім того, докази на їх підтвердження є різними.

Встановлений строк передбачений ч. 3 п. 1 ст. 424 ЦПК України для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої ч. 3 п. 1 ст. 423 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що строк, визначений п. l ч. 3 ст.424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк є присічним і не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

Таким чином, наслідком пропущення строку на подання заява про перегляд судового рішення за нововиявленими, визначеного п. 1 ч. 3 ст. 424 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Така ж правова позиція висловлена й у висновках Верховного суду, викладених у постанові від 09 січня 2020 року (справа № 2-3923/11).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, у зв`язку з пропуском заявником строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обгрунтованих висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

І.А. Єлізаренко