Справа № 304/2055/23 Провадження № 2/304/356/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі помічника судді - Бречко О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/2055/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з такого на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свою позицію мотивує тим, що з 07 травня 2005 року по 07 квітня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час досяг повноліття та веде самостійний спосіб життя, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, під час шлюбу відповідач почав нехтувати сімейними цінностями, не дбав про родину. Як наслідок рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 квітня 2017 року шлюб між ними було розірвано, дітей залишено проживати разом з нею. Син ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Натомість відповідач взагалі не бере участі у вихованні та розвитку сина, не відвідує його, з ним не спілкується, життям в навчальному закладі не цікавиться, дозвілля з ним не проводить та не виконує інші батьківські права та обов`язки по забезпеченню гармонійного розвитку дитини. 17 жовтня 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , з яким у неї народилося двоє дітей, а саме донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наразі вони всі спільно проживають однією сім`єю та являються багатодітною родиною. Станом на сьогоднішній день сина ОСОБА_3 повністю утримує та займається його вихованням її другий чоловік ОСОБА_6 . Відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Так, наприклад, останній ніколи добровільно не надавав згоди на виїзд Кристіяна за кордон. Кожного разу плануючи поїздку на відпочинок вона за декілька місяців до цього просила ОСОБА_2 надати сину дозвіл на виїзд. Зазвичай останній нехтував такими проханнями. ОСОБА_3 часто має можливість їздити на змагання з боксу за кордон, однак вже декілька разів не зміг цього зробити через відсутність згоди на виїзд від батька. У свою чергу вона неодноразово проводила профілактичні розмови з відповідачем щодо невиконання ним обов`язку по вихованню та утриманню сина ОСОБА_3 , однак такий жодних дій, спрямованих на виправлення свого ставлення до дитини, не вжив та не має наміру вживати. Доказом байдужого ставлення до дитини є навіть те, що відповідач не з`явився на засідання органу опіки та піклування при розгляді питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно сина, однак подав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини, що свідчить про абсолютну байдужість та зневагу зі сторони відповідача до долі їх сина. Поведінка ОСОБА_2 вкотре підтвердила байдуже ставлення до дитини - ОСОБА_3 не потрібен своєму біологічному батьку. 22 вересня 2023 року рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради було затверджено висновок органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , з якого вбачається, що уповноважений орган вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. З огляду на вказані обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Перечинського районного суду від 02 жовтня 2023 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Крім цього, залучено орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Також до вказаної заяви додав заяву, посвідчену 19 травня 2023 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Т.М., зареєстровану в реєстрі за № 669, згідно якої не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; одночасно повідомляє, що зобов`язується не оскаржувати рішення суду про позбавлення його батьківських прав, а також просить розглядати будь-які заяви та звернення до судових органів та органів опіки та піклування без його участі.

У підготовче судове засідання представник органу опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області як органу опіки та піклування не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю та підтримує позицію, викладену у висновку органу та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженому рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради від 22 вересня 2023 року № 204.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей, а саме сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час досяг повноліття, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10, 11).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 28 червня 2017 року, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , укладений 07 травня 2005 року та зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 12, свідоцтво про шлюб від 07.05.2005 року серії НОМЕР_1 розірвано; визначено місце проживання малолітніх дітей сторін - синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та залишено їх проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21-22 зворот).

Також встановлено, що 17 жовтня 2017 року у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Закарпатській області позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , актовий запис № 62, від якого у них народилося двоє дітей, а саме донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 12, 13, 14).

Крім цього встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 проживають разом у АДРЕСА_2 та виховують чотирьох неповнолітніх дітей, а також мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а. с. 9 зворот, 16, 17, 20, 23).

Крім цього встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав батька відносно неповнолітньої дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 22 вересня 2023 року № 204, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_3 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 (а. с. 24, 25-26).

Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що після розірвання шлюбу діти сторін й надалі знаходилися на материному повному утриманні та вихованні. Батько взагалі не бере участі у вихованні та розвитку дітей, їх не відвідує, з ними не спілкується, їх життям в навчальних закладах не цікавиться, дозвілля з дітьми не проводить та не виконує інші батьківські обов`язки по забезпеченню гармонійного розвитку дітей. Станом на сьогоднішній день спільних дітей із ОСОБА_2 повністю утримує та займається їх вихованням другий чоловік ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_2 самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. Як приклад невиконання батьківських обов`язків, ОСОБА_2 ніколи добровільно не надавав згоди на виїзд дітей за кордон. Кожного разу, коли мати ОСОБА_1 просила дозвіл, батько зазвичай нехтував її проханнями. ОСОБА_3 часто має змогу їздити на змагання з боксу за кордон, однак вже декілька разів дитина не брала участь у цих змаганнях через відсутність згоди на виїзд від батька. Пояснення ОСОБА_2 від 24 липня 2023 року свідчить, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час бесіди з ОСОБА_2 він не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , про що написав відповідну заяву (а. с. 25-26).

Як вбачається з довідки ліцею «Невицький замок» Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 24 травня 2023 року за № 75, протягом 2022-2023 навчального року учень 8 класу ОСОБА_3 відвідує заняття у школі, завжди охайний та доглянутий. Батько протягом навчального року контакту зі школою, де навчається дитина, не підтримував, із вчителями, класним керівником та адміністрацією школи не спілкувався (а. с. 15).

Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100).

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі № 676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 263/401/20 (провадження № 61-8118св21).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав відносно останнього.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи те, що позов щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягає задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Отже, що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , то з урахуванням вищевказаних норм та ч. 1 ст. 182 СК України, а також того, що відомості про заробіток (дохід) платника аліментів у матеріалах справи відсутні, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 цього Кодексу якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Таким чином, оскільки позивач за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав згідно платіжної інструкції 0.0..1 від 29 вересня 2023 року сплатила 1073 грн 60 коп судового збору, а за позовною вимогою про стягнення аліментів вона звільнена від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав до початку розгляду справи по суті, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з державного бюджету слід повернути 536 грн 80 коп (1 073 грн 60 коп х 50%), а інші 50% судового збору стягнути на її користь з ОСОБА_2 , а також судовий збір, який би мала понести позивач у сумі 536,80 грн (1 073,60 грн х 50%) стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, що відповідає положенням ст. 141, 142 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 8, ч. 1 ст. 10, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150, 155, 164 ч. 1 п. 2, 166, 181-184, 191 СК України, ст. 4, 12, 141, 200 ч. 3, 258-259, 265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисячі п`ятсот) грн 00 коп щомісячно, починаючи з 29 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп, сплачений згідно платіжної інструкції 0.0..1 від 29 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Представник позивача: адвокат Зизич Наталія Юріївна; місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Ужгородська, 29/3.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області, ; місцезнаходження: 89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, пл. Народна, 16.

Головуючий: Ганько І. І.