Дата документу 20.11.2023Справа № 554/4737/23
Провадження № 2/554/6789/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Грай К.В.

за участю представника позивача Петька А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елла Леонідівна, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л., у якому просив:

встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( дівоче ім`я та прізвище ОСОБА_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 17,30 кв.м., загальною площею 33,6 кв. м.

В обґрунтування позову вказав, що його дружині ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2000 року, виданого державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Матвеєнко В.О., після смерті матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , належала квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку було зареєстровано у ПП БТІ «Інвентаризатор». 17 січня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 20.01.2022 року відділом реєстрації актів цивільного стану департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі США. Згідно свідоцтва про шлюб 12 червня 1976 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано актовий запис № 147 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою м. Полтава. Прізвище після державної реєстрації шлюбу у чоловіка « ОСОБА_10 », у дружини « ОСОБА_10 ». Позивач зазначає, що 04 травня 1978 року вони із ОСОБА_11 при виїзді із пропускного пункту ЧОП отримали візи для виїзду до Ізраїлю на постійне місце проживання, а в подальшому виїхали до Сполучених Штатів Америки і 20 вересня 1984 року отримали сертифікати про натуралізацію. І вже тоді дружина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяла ім`я « ОСОБА_12 », саме на це ім`я виданий сертифікат про натуралізацію № 11738188, а на його ім`я « ОСОБА_13 » сертифікат про натуралізацію № 11738189. Закордонний паспорт громадянки США, виданий 14 травня 1997 року у ОСОБА_14 оформлений на ім`я ОСОБА_15 , дата її народження зазначена НОМЕР_2 . 16.07.2000 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала українські візи, по яких неодноразово приїздила в Україну, у яких написання її прізвища українською мовою « ОСОБА_10 », а англійською « ОСОБА_17 ». Позивач вказує, що у відповідності до його закордонного паспорта громадянина США № НОМЕР_3 , виданого 16.03.2016 року, його прізвище « ОСОБА_17 » ім`я « ОСОБА_18 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ньому мітиться відмітка про видачу Шевченківським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області посвідки на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_4 від 06.11.2020 року. Син дружини ОСОБА_19 15.09.2000 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави був визнаний недієздатним. 21.07.2014 року за №5/11315 року він - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав дозвіл на імміграцію в Україну. 21.10.2003 року ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_3 . На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.01.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . На підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07.07.2017 року ОСОБА_20 звільнено від обов`язків опікуна ОСОБА_19 у зв`язку з поданою ним заявою, похилим віком та виїздом до США. Позивач зазначає, що за свого життя ОСОБА_16 (дівоче ім`я ОСОБА_9 ) заповіт не склала. ОСОБА_16 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років природною смертю, поштова адреса: 1133 ОСОБА_21 , Нью Джерсі 07024. Прах її був спалений (кремований) та доставлений до України і похована вона у м. Полтаві. Позивач зазначає, що похованням дружини займався він, що підтверджується документами на поховання, виданими КП «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» від 04.04.2023 року. ОСОБА_2 зазначає, що він зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_3 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_4 . Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е.Л. від 01.05.2023 року № 110/02-31 ОСОБА_22 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що не подано належним чином оформленого свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , документів на підтвердження родинних зв`язків, а також документів, які підтверджують право власності померлої на спадкове майно. Позивач зазначає, що він фактично є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , але не може оформити свої права власності, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02 червня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

12 вересня 2023 року від відповідача Полтавської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначили, що Полтавська міська рада заперечує проти задоволення позову, у зв`язку з тим, що у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_23 від 20.01.2022 року відсутня будь-яка інформація, що померла на час смерті перебувала у шлюбі з позивачем. З наданих позивачем доказів до позову не вбачається, що останній відноситься до першої черги спадкоємців, тому представник відповідача вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити (а.с.92-96).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2023 року витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (79023, м. Львів, вул. Івана Франка,157) інформацію про внесення змін до актового запису № 147 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстровано 12.06.1976 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Витребувано з архіву Октябрського районного суду м. Полтави для огляду в судовому засіданні цивільні справи № 554/14619/15-ц (провадження № 2-о/554/31/2016), справу № 554/1631/16-ц (провадження № 2-о/554/71/2016) за заявами ОСОБА_1 .

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_24 позовну заяву підтримав з наведених у ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідач Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду (а.с.149), також про дату судового засідання була повідомлена представник ОСОБА_25 у судовому засіданні 03.11.2023, однак представник до суду не з`явився, про причину його неявки суд не повідомлено.

Віт третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Гофман Е. Л. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору покладалася на розсуд суду (а.с.88).

Заслухавши думку представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справи докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Матвієнко В.О. 24.07.2000 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого ОСОБА_6 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_5 , що в цілому складається з: коридор 1 пл. 3.60 кв.м., кімната жила 2 пл. 17.30 кв.м., вбудована шафа 3 пл. 0.60 кв.м., кухня 4 пл. 8.50 кв.м., туалет 5 пл. 1.00 кв.м., ванна 6 пл. 2.60 кв.м., жилою площею 17.30 кв.м., яка належить померлій ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою полтавською державною нотаріальною конторою реєстр № 2-920 від 27.12.1996 року, зареєстрованого Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 119 під реєстровим № 16343 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 13 серпня 1965 року міським бюро РАЦС м. Полтави вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_9 , батьком якої є ОСОБА_26 , матір`ю ОСОБА_7 (а.с.13).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_19 , батьком якого є ОСОБА_27 , матір`ю ОСОБА_28 (а.с.22).

З копії рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 січня 2016 року (справа № 554/14619/15-ц, провадження № 2-о/554/31/2016 ) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.23-24).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 повторно виданого 10 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції вбачається, що 12 червня 1976 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб, актовий запис № 147 (а.с.12).

З копії Візи № 016926 від 04.05.1978 року вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано право на виїзд на постійне місце проживання до країни Ізраїль (а.с.16)

З копії Візи № 016925 від 04.05.1978 року вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано право на виїзд на постійне місце проживання до країни Ізраїль (а.с.14).

З копії закордонного паспорта громадянки США виданого 14.03.1997 року у ОСОБА_14 вбачається, що він оформлений на ім`я ОСОБА_15 , дата її народження зазначена 07 AUG 36. 16.07.2000 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала українські візи, по яких приїздила в Україну, у яких написання її прізвища українською мовою « ОСОБА_10 », а англійською « ОСОБА_17 » (а.с.19-20).

З копії закордонного паспорта громадянина США № НОМЕР_3 , виданого 16.03.2016 року, на ім`я ОСОБА_1 його прізвище « ОСОБА_17 » ім`я « ОСОБА_18 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ньому міститься відмітка про видачу Шевченківським РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області посвідки на постійне місце проживання в Україні № НОМЕР_4 від 06.11. 2020 р. (25-26).

З Витягу з реєстру територіальної громади від 21.11.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.08.2014 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_6 (а.с.26).

Із свідоцтва про смерть від 20 січня 2022 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту охорони здоров`я Нью-Джерсі вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 85 років померла ОСОБА_30 (а.с.30-32).

З копії розрахунку замовлення № 008068 від 04.04.2023 року, свідоцтва про поховання, виданого КП «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» 04.04.2023 р., вбачається, що похованням ОСОБА_31 займався ОСОБА_2 (а.с.33-34).

З копії постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Гофсан Е.Л. № 110/02-31 від 01.05.2023 р. вбачається, що ОСОБА_22 відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 дружини ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії , а саме: належним чином оформлене свідоцтво про смерть, документ, що встановлює факт родинних відносин з померлою та документ, що підтверджує право власності померлої на вищевказану квартиру (а.с.35).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину").

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених судом обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Правилами ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин у зв`язку з неможливістю оформлення спадщини після померлої дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_2 . Факт родинних відносин між померлою та спадкоємцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 виданим повторно 10 грудня 2015 року, згідно якого шлюб між подружжям зареєстровано 12 червня 1976 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ, а/з № 147 (а.с. 12). Відомості про звернення до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини після померлої ОСОБА_32 від інших осіб відсутні.

Твердження у відзиві представника позивача про те, що ОСОБА_3 у заяві від 11.12.2015 року про призначення опікуном ОСОБА_1 над її недієздатним сином ОСОБА_19 вказала, що ОСОБА_2 « є родичем і добрим другом сім`ї», а отже можливо не є її чоловіком, спростовується тим, що як вбачається з копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_8 укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_33 , останнє видане повторно 10 грудня 2015 року Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ, на даний час відомості про розірвання шлюбу між сторонами відсутні.

Встановлено, що син ОСОБА_3 ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що слідує із поквартирної картки кв. АДРЕСА_7 (а.с.101).

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини шляхом звернення до нотаріальної контори через відсутність доказів родинних відносин, які доведені під час розгляду справи, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141,229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче ім`я та прізвище ОСОБА_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дружиною ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 17, 30 кв.м., загальною площею 33, 6 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, місце знаходження, м. Полтава, вул. Соборності, 36, код ЄДРПОУ 24388285.

Третя особа Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Гофман Елла Леонідівна, місце знаходження: 36020 м.Полтава, вул. Котляревського, 24.

Повне рішення складено 24 листопада 2023 року.

Суддя Л.І. Савченко