Справа № 932/7078/22
Провадження№ 2/932/2286/22
11 травня 2023 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі Дубровій К.Б.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачі Стрикови звернулися 18.11.2022 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову зазначили, що їм на праві спільної часткової власності по частині кожному належить будинок АДРЕСА_1 . Відповідачка є колишньою дружиною рідного брата позивача ОСОБА_4 . Відповідачка зареєстрована в будинку з 10.05.2016 року як член сім`ї власника та з січня 2019 року фактично не проживає в будинку, особисті речі її відсутні, місце знаходження її невідоме. З чоловіком шлюб розірвано заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2021 року, 2 малолітніх дітей відповідачки проживають разом з батьком та знаходяться на повному утриманні батька, на користь якого також стягнуті аліменти зі ОСОБА_3 . Відповідачка більше трьох років не проживає в будинку з власної волі, перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто їй не створював, це виключно її рішення залишити сім`ю, дітей, місце проживання. Тому просять суд визнати відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 надала пояснення, аналогічні зазначеним в позові, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, надіслав заяву про розгляд за його відсутності, позов підтримав.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, про дату та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань не подавала.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду, заяв та клопотань не подавала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вислухавши позицію позивачки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке:
Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 липня 2018 року приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра Л.А., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 по частині кожен. Вищезазначене підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 131124872 від 17.07.2018 року.
Згідно копії паспорта відповідачки, домової книги, інформації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.05.2016 року.
З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 фактично не проживає у зазначеному вище будинку більше 3 років, її речей в будинку немає, з чоловіком ОСОБА_4 офіційно розлучена, кинула двох малолітніх дітей на чоловіка, її вмовляли родичі та сусіди повернутися в родину, але вона відмовилася, перешкод в її проживанні ніхто не чинив.
Факт реєстрації відповідачки ОСОБА_8 в належному на праві власності позивачам ОСОБА_9 приміщенні порушує право останніх на вільне володіння, розпорядження і користування майном, адже позивачі змушені сплачувати за відповідача комунальні послуги, утримувати будинок за власний рахунок.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно зі ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.
Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалий час не проживає у спірному будинку, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації.
Керуючись ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 128, 223, 247, 263, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.С. Овчиннікова