Справа № 314/3084/17
Провадження № 2/314/6/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року м.Вільнянськ

Справа № 314/3084/17;

провадження № 2/314/6/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач Матвіївська сільська рада Запорізького району Запорізької області;

- третя особа Запорізька міська рада;

- третя особа Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Запорізька міська рада про визнання права власності у порядку набувальної давності,

за участю: представника позивача адвоката Сердюка Р.В.,

представника третьої особи Веремєєнко Л.М.,

стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_2 14.08.2017 звернулася до суду з позовом до Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності, який мотивований тим, що з 2002 року ОСОБА_2 фактично добросовісно використовується майно за його функціональним призначенням, а саме земельну ділянку, у зв`язку з чим, виникла необхідність в оформленні права власності на зазначену земельну ділянку, але при зверненні до Дружелюбівської сільської ради їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності, оскільки на даний час сільська рада не правомочна видавати громадянам такі документи.

23.11.2017 від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 1991 року володіє та користується земельною ділянкою 24,7996 га, виділеною йому відповідно до рішення Дружелюбівської сільської ради № 41 від 23.11.199 для ведення фермерського (селянського) господарства та використовує майно за його функціональним призначенням. У позивача виникла необхідність в оформленні права власності на зазначену земельну ділянку, але при зверненні до Дружелюбівської сільської ради йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки на даний час сільська рада не правомочна видавати громадянам такі документи.

Представник позивача адвокат Сердюк Р.В. у судовому засіданні на позові наполягав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Представник ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області у судове засіданні не з`явився.

Представник Запорізької міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, у зв`язку з чим, вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

14.08.2017 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (суддя Беспалько Т.Д.).

Ухвалою суду від 02.10.2017 (суддя Беспалько Т.Д.) відкрито провадження в справі.

23.11.2017 від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності.

23.11.2017 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про вступ у справу як позивача.

Ухвалою від 28.11.2017 заяву ОСОБА_1 задоволено, об`єднано заяву ОСОБА_1 про вступ у справу у якості позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності, в одне провадження (суддя Беспалько Т.Д.).

28.11.2017 від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відмову від позову.

Ухвалою від 28.11.2017 прийнято відмову ОСОБА_2 від позову (суддя Беспалько Т.Д.).

29.11.2017 ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги задоволено (суддя Беспалько Т.Д.).

25.01.2018 від представника відповідача Дружелюбівської сільської ради Кузьмінова Р.А. до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 25.01.2018 (суддя Беспалько Т.Д.) поновлено пропущений строк для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 09.02.2018 (суддя Беспалько Т.Д.) скасовано заочне рішення від 29.11.2017, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.02.2018 до суду від Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області надійшла заява про залучення до участі у справі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області в якості третьої особи на стороні відповідача.

26.12.2018 від представника відповідача Дружелюбівської сільської ради Кузьмінова Р.А. до суду надійшла заява про призначення експертизи.

Ухвалою суду 26.12.2018 (суддя Беспалько Т.Д.) по справі призначено експертизу.

Ухвалою суду від 26.02.2019 (суддя Беспалько Т.Д.) поновлено провадження в справі, скасовано ухвалу від 26.12.2018 про призначення експертизи.

27.03.2019 витребувано докази по справі, про що постановлено ухвалу суду (Суддя Беспалько Т.Д.).

18.04.2019 до суду від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

03.06.2019 до суду від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. надійшла заява про призначення земельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.06.2019 (суддя Беспалько Т.Д.) по справі призначено земельно технічну експертизу.

05.06.2019 до суду від Запорізької міської ради надійшла заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

27.08.2019 до суду від сільського голови Дружелюбівської сільської ради надійшов графічний матеріал використаний з технічної документації утворення території та встановлення меж Дружелюбівської сільської ради та затверджений розпорядженням представника Президента України у Вільнянському районі від 30.03.1993 № 100.

16.07.2019 до суду від директора ТОВ «РСЕБ» надійшло клопотання судового експерта про надання схеми розташування земельної ділянки.

24.09.2019 до суду від директора ТОВ «РСЕБ» надійшло клопотання судового експерта про надання якісної схеми розташування земельної ділянки.

04.10.2019 відповідно до ст. 14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кофанову А.В. у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя на підставі рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 09.09.2019.

23.10.2019 від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшла заява про продовження строку на виконання клопотання судового експерта.

19.11.2019 від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи Витягу з генерального плану м. Запоріжжя станом на 27.09.2017 щодо земельної ділянки з кадастровим номером № :05:002:0018 та направлення матеріалів справи експерту для продовження виконання експертизи.

18.03.2020 до суду надійшов лист директора ТОВ «РСЕБ» про залишення ухвали суду від 03.06.2019 без виконання.

24.04.2020 відповідно до ст.14 ЦПК України справа надійшла в провадження судді Кіяшко В.О. у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 у відставку.

Ухвалою суду від 04.06.2020 цивільну справу прийнято до провадження, відновлено провадження у справі, постановлено провадження у справі продовжувати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Запорізьку міську раду.

Ухвалою суду від 14.09.2020 залучено ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

04.11.2020 від представника Дружелюбівської сільської ради Кузьмінова Р.А. до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів та призначення судової експертизи.

04.11.2020 від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшло клопотання про призначення земельно технічної експертизи.

Ухвалою суду від 12.01.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Сердюка Р.В. про призначення по справі земельно технічної експертизи.

20.01.2021 від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. до суду надійшло клопотання про призначення земельно технічної експертизи.

25.01.2021 до суду від Запорізької міської ради надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

01.03.2021 до суду надійшла заява про заміну відповідача Дружелюбівської сільської ради на Матвіївську сільську раду шляхом правонаступництва.

01.03.2021 від Матвіївської сільської ради до суду надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника відповідача та підтримання раніше поданої заяви.

03.03.2021 на електронну адресу суду від уповноваженої особи ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника з урахуванням раніше висловленої думки.

Ухвалою суду від 03.03.2021 залучено Матвіївську сільську раду Запорізького району Запорізької області як правонаступника відповідача.

Ухвалою суду від 03.03.2021 задоволено клопотання представника позивача адвоката Сердюка Р.В., призначено по справі земельно технічну експертизу, провадження у справі зупинено.

30.06.2021 до суду від представника позивача адвоката Сердюка Р.В. надійшла заява про подання додаткових матеріалів на виконання клопотання експерта.

12.08.2021 до суду надійшов лист із Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, про те, що ухвала від 03.03.2021 залишена без виконання, а земельно технічна експертиза по наглядовому провадженню № 1823-21 знята з виконання.

Ухвалою суду від 01.09.2021 провадження у справі відновлено, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 04.02.2022 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

12.12.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про закриття провадження по справі (а.с. 183-185, том 2).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у 1991 році згідно рішення виконавчого комітету Дружелюбівської сільської ради виділена земельна ділянка площею 26 га у власність для ведення фермерського господарства.

Позивач вважає, що оскільки право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, то він має право отримати у власність спірну земельну ділянку, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із положеннями, зокрема, ст.15,16 Цивільного кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

У постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) Велика Палата Верховного Суду аналізуючи питання виникнення на набуття права власності на майно за набувальною давністю у порядку статті 344 ЦК України, звернула увагу на сукупність обставин, передбачених у цій нормі процесуального закону, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

З указаного слідує, що набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постановах від 15 квітня 2021 року у справі № 448/1144/18 (провадження № 61-7064св20), від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, аналізуючи питання добросовісності та безтитульності володіння, як одних із підстав, передбачених статтею 344 ЦК України для набуття права власності на майно за набувальною давністю, дійшов висновку про те, що наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном.

Таким чином, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з вищезазначеного, спірна земельна ділянка була виділена ОСОБА_1 на підставі рішення № 41/3 Дружелюбовської сільської ради про виділення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства схвалено приказ правління КСП «Южного» від 15.07.1991 про виділення у власність земельної ділянки площею 26га для ведення фермерського (селянського) господарства, а отже посилання на безтитульне (незаконне) володіння майном є необґрунтованим, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позові.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Запорізька міська рада про визнання права власності у порядку набувальної давності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12.05.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Матвіївська сільська рада Запорізького району Запорізької області, адреса: Запорізька область, Запорізький район, село Матвіївка, вулиця Центральна, будинок 77А.

Третя особа: Запорізька міська рада, , адреса: місто Запоріжжя, проспект Соборний, 206.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, , адреса: місто Запоріжжя, вулиця Українська, 50.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.05.2023