П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Акціонерного товариства «Родовід Банк» з ринку, Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою та просила зобов`язати Оболонський ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №52478638, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» відкритому за виконавчим листом від 10 грудня 2012 року №2/2605/4003/12; зобов`язати ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) скасувати арешт майна та інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, необхідні у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №52478638 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості. У зв`язку з прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника ПАТ «Родовід Банк», виконавче провадження № 52478638 підлягає закінченню. Крім того, ОСОБА_1 вказує про відсутність заборгованості перед ПАТ «Родовід Банк» та порушення виконавчою службою повноважень, щодо скасування своїх постанов.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 рокуу задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на аналогічні обставини, що наведені у скарзі та вказує про те, що відповідно до рішення правління Національного банку України від 19 грудня 201 року № 811-рш «Про відкликання ліцензії санаційного банку та ліквідацію Публічної акціонерного товариства «Родовід Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20 грудня 2017 року №5455 «Про початок процедури ліквідації АТ «Родові Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Родовід Банк» з 20 грудня 2017 року. Таким чином, починаючи з 20 грудня 2017 року, ПАТ «Родовід Банк» знаходиться стадії ліквідації оскільки, НБУ прийнято відповідне рішення, та у банку-боржника відкликана банківська ліцензія. Відтак, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, тобто ПАТ «Родовід Банк», виконавче провадження № 52478638 підлягає закінченню. Крім того, скаржник звертає увагу, що на жоден з адвокатських запитів, що адресовані до ПАТ «Родовід Банк» не отримано відповіді щодо наявності заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ «Родовід Банк». Автоматизована система виконавчого провадження не містить будь-якої заяви від стягувача або іншої особи стосовно поновлення виконавчого провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що на виконанні у Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №52478638 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 вказує про те, що у зв`язку з прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника ПАТ «Родовід Банк», виконавче провадження № 52478638 на підставі п. 4 ч. ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає закінченню.

Разом з тим, такі доводи скаржника є необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Вищевказана норма прямо вказує, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Родовід Банк» перебуває у статусі стягувача у виконавчому провадженні №52478638.

Таким чином, вимоги скаржника про зобов`язання Оболонського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №52478638, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягають, на що обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 вказує про відсутність заборгованості перед ПАТ «Родовід Банк» та порушення виконавчою службою повноважень, щодо скасування своїх постанов.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вказуючи про відсутність заборгованості перед ПАТ «Родовід Банк», ОСОБА_1 посилається зокрема на лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №056-60-56 від 12 квітня 2023 року. Натомість, зі змісту зазначеного листа вбачається, що в Єдиній оперативно-інформаційній системі Фонду зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації банку. Тобто, Фонд має інформацію щодо наявних заборгованостей перед банком лише з 19 грудня 2017 року. При цьому, виконавчий лист №2/2605/4003/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості виданий Оболонським районним судом міста Києва 10 грудня 2012 року, тобто, до початку процедури ліквідації банку (а.с.20).

Відтак, посилання ОСОБА_1 на відсутність у неї перед банком заборгованості є необґрунтованими та не підтверджені жодним наявним у справі доказом.

Крім того, твердження представника скаржника про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», щодо безпідставного скасування своїх постанов не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки жодних вимог про визнання зазначених дій незаконними скаржник перед судом не заявляла.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.