Ухвала

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 465/6152/18

провадження № 61-319св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілія Володимирівна, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сиротяк Михайло Романович, ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 14 жовтня 2003 року вона є власником квартири АДРЕСА_1 та гаража АДРЕСА_2 . 23 травня 2018 року вона, прийшовши у свою квартиру, дізналася, що у ній замінено вхідні замки та поставлено на вікнах ролокасети, також у квартирі були сторонні люди, які проводили ремонтні роботи. Після звернення до поліції їй стало відомо, що 30 травня 2017 року її квартиру відчужено у власність ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу, укладеним від її імені. У подальшому квартиру продано ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 13 липня 2017 року. Також, 14 липня 2017 від її імені відповідно до договору купівлі-продажу гаража ОСОБА_2 продала гараж АДРЕСА_2 .

Посилаючись на те, що невідома особа шахрайським способом, використавши її документи, представляючи себе як ОСОБА_1 , не маючи правових підстав для відчуження вказаного нерухомого майна, продала належні їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3 та гараж АДРЕСА_2 , позивачка просила витребувати у її власність зазначене нерухоме майно з незаконного володіння ОСОБА_2 , скасувати попередні записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 та гараж АДРЕСА_2 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 житлову квартиру АДРЕСА_1 , та повернуто її у володіння ОСОБА_1 . Скасовано попередні записи про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 . Витребувано у ОСОБА_2 гаража АДРЕСА_2 та повернуто її у володіння ОСОБА_1 . Скасовано попередні записи про державну реєстрацію права власності на гараж АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 .

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірне нерухоме майно вибуло з власності позивачки поза її волею на підставі договорів купівлі-продажу, які остання не підписувала. ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, проте порушене право позивача підлягає відновленню шляхом витребування майна власником від добросовісного набувача.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задоволено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спір у цій справі стосується прав малолітніх осіб на житло, суд першої інстанції зобов`язаний був проявити особливу уважність в питанні дотримання процесуальних прав дітей, зокрема вирішити питання щодо залучення до участі у справі органу опіки та піклування. Місцевий суд не визначився з колом осіб, які повинні брати участь у розгляді цієї справи, що має значення для правильного її вирішення, не врахував всі обставини справи, а тому оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявник зазначає про те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2018 року у справі № 522/12782/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/24690/15-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 2-2164/11, від 04 липня 2019 року у справі № 520/11389/15-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 569/11322/17.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

У травні 2023 року справа № 465/6152/18 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Лілія Володимирівна, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сиротяк Михайло Романович, ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_4 , на постанову Львівського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року призначити до судового розгляду на 21 червня 2023 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний