Справа №339/354/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Ганчар Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Акціонарного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" в особі Долинського відділення АТ "Івано-Франківськгаз" про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів адвокат Юзьків В.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача, щодо припинення розподілу газу позивачам (споживачам) та механічного від`єднання житлового будинку АДРЕСА_1 від газорозподільчих мереж Оператора ГРМ в точці приєднання;

- зобов`язати відповідача відновити розподіл природного газу позивачам (споживачам) та за власний рахунок здійснити механічне приєднання житлового будинку АДРЕСА_1 до газорозподільних мереж оператора ГРМ в точці приєднання;

- стягнути з відповідача на користь позивачів в рівних частинах моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ОСОБА_4 є власником 1/2 житлового буд. АДРЕСА_1 , а також спадкоємицею 1/2 вказаного житлового будинку, після смерті брата - ОСОБА_5 .

В липні 2021року ОСОБА_4 дозволила ОСОБА_1 проживати у будинку, а остання зобов`язалася утримувати його, земельну ділянку на якій він розташований, сплачувати комунальні платежі, в тому числі за постачання та розподіл природного газу.

31 жовтня 2022 року працівниками Долинського відділення АК "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" було здійснено механічне відключення газових мереж від розподільної системи на вул.Млинарська та складено акт на відрізку №320. Зазначають, що жодних повідомлень про припинення розподілу природного газу позивачами не отримано.

01 листопада 2022 року на ім`я начальника Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" Парахоняк І.З. представником позивачів було направлено претензію з вимогою припинити незаконні дії та відновити газопостачання.

В подальшому, 02 листопада 2022 року представник та ОСОБА_1 зустрілися з начальником Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" та їхнім головним інженером, якими вказано, що причини припинення газопостачання будинку є: відсутність договору на розподіл природного газу; відмова представникам Оператора ГРМ у доступі на земельну ділянку споживача; технічна підстава.

Згодом, 03 листопада 2022 року представником позивачів було направлено скаргу голові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на неправомірні дії посадових осіб Долинського відділення AT "Івано- Франківськгаз".

04 листопада 2022 ОСОБА_6 отримано поштовим відправленням другий екземпляр акту на відрізку, в якому зазначено, що припинення розподілу природного газу здійснено у зв`язку з самовільною реконструкцією системи газопостачання, а саме встановленням газового котла, відсутністю договору розподілу природного газу, невиконання вимоги листа від 18 липня 2022 року про необхідність забезпечення доступу та з метою недопущення аварійної ситуації.

Відповідач листом повідомив, що єдиною підставою для припинення розподілу природного газу позивачам, є розірвання відповідачем 31 жовтня 2022 року в односторонньому порядку договору розподілу природного газу з побутовим споживачем ОСОБА_5 .

Однак, що на момент складання акту ОСОБА_5 був мертвим протягом 16 місяців та ніяк не міг бути присутнім під час його складання.

Позивачі вважають, що такі дії посадових осіб Долинського відділення AT "Івано- Франківськгаз" є неправомірними, порушують їхні права, як споживача послуг з розподілу природного газу та суперечать нормам чинного законодавства. Відтак, протиправні дії відповідача позбавили позивачів права на отримання доступу до газорозподільної системи, гарантованого їм умовами Договору, який вони уклали з відповідачем. Невиконання відповідачем умов договору, стороною якого він є, стало наслідком неотримання позивачами належних їм послуг та порушило їх права як споживачів.

Окрім того, позивачі зазначають, що протиправні дії відповідача призвели до того, що у позивачів виникло право на стягнення моральної шкоди, які призвели до моральних страждань. Позивачі пережили негативні емоції, які спричинили втрату спокою, нормального ритму життя. Моральні страждання позивачів спричинили негативні зміни в їх житті: болісні переживання, тривогу; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, а тому вони мусили вживати заходи для відновлення порушених прав.

Позивачі вважають, що моральна шкода у розмірі 100 000,00 грн. об`єктивно та адекватно відображає душевні страждання, які їм завдані та продовжують завдаватися в результаті протиправних дій.

Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались.

Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

17 січня 2023 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позов, в якому остання вказала, що позовні вимоги позивачів відповідач не визнає, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача посилається на відсутність договірних відносин у AT «Івано-Франківськгаз» з позивачами які, відповідно, не можуть бути суб`єктами права вимоги за Типовим договором розподілу природного газу. Вважає, що даний спір виникає з договірних відносин, які повинні бути врегульовані Договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ і побутовим споживачем та відповідати формі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою -КРЕКП 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 соку за № 1384/27829. Однак, зважаючи на відсутність таких договірних відносин між сторонами, вказані особи не є стороною вищезгаданого Договору, відповідно їхні права як побутових споживачів природного газу не порушено, а отже вони не є суб`єктами права вимоги за Договором розподілу природного газу.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), а з 29 червня 2017 року на підставі Постанови НКРЕКП №852 є Оператором газорозподільної системи в розумінні ст.37 ЗУ "Про ринок природного газу".

Основна діяльність даного суб`єкта господарювання полягає в здійсненні розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться в його власності або користуванні, відповідно до законодавства, та здійсненні щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Встановлено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/ передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу укладення договору розподілу природного газу.

Звертають увагу, що станом на 01 грудня 2015 року, на день набрання чинності постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року про затвердження Типового договору розподілу природного газу, житловий будинок АДРЕСА_1 , частини якого на той час належала на праві власності побутовому споживачу ОСОБА_5 , а частини належала його сестрі ОСОБА_4 , був в установленому законодавством порядку підключеним до газорозподільної системи AT «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз». 11 липня 2018 року співвласником будинку ОСОБА_5 подано заяву про переоформлення особового рахунку по газу № на його прізвище, згідно поданих документів про право власності на вказаний житловий будинок та документів, які посвідчують фізичну особу - співвласника будинку. Також того ж дня ОСОБА_4 (співвласниця будинку) було подано до Долинського відділення AT «Івано-Франківськгаз» заяву про те, що вона не заперечує, щоб особовий рахунок був переоформлений на її брата ОСОБА_5 і щоб він уклав договір про розподіл природного газу і здійснював оплату.

Після чого, оператором ГРМ було присвоєно споживачу ОСОБА_5 ЕІС-код 56ХМ16У50026003Т, сформовано заяву-приєднання до умов Договору розподілу природного газу для побутового споживача (05 червня 2019 року) та підписано Акт № розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем, який є невід`ємною частиною Договору розподілу природного газу.

Оскільки побутовий споживач не здійснював комерційної діяльності, не був суб`єктом господарювання, а виключно, як побутовий споживач використовував в своєму житловому будинку природний газ комплексно для його обігрівання, підігріву води і приготування їжі та не звертався з письмовою заявою до відповідача про присвоєння ЕІС-коду його лічильнику газу, тому ЕІС-код 56ХМ16У50026003Т присвоєно саме побутовому споживачу ОСОБА_5 , як суб`єкту ринку природного газу, а не окремій точці комерційного обліку його житлового приміщення.

Із змісту позовної заяви встановлено, що побутовий споживач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сестра ОСОБА_4 , яка є співвласником даного будинку, виїхала за кордон і там проживає по даний час. Відповідно у побутового споживача ОСОБА_1 , як нового наймача (користувача) даного будинку, виник обов`язок споживача своєчасно повідомити Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднання, зокрема: щодо зміни ЕІС-коду новому суб`єкту ринку природного газу, щодо зміни групи споживання, тобто: щодо зміни газових приладів і пристроїв встановлених в будинку та/або опалювальної площі, щодо планових обсягів споживання газу у розрізі календарних місяцівта кількості зареєстрованих осіб.

Позивачем ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи жодних письмових доказів, якими б було підтверджено її право власності чи право користування (найму) спірним об`єктом розподілу природного газу та які б підтверджували звернення позивачів до AT «Івано-Франківськгаз» із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних побутового споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 або із заявою про укладення з однією із них Договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання до вказаного Договору, як з новим споживачем.

В заявленому позові чітко зазначено, що співвласниця спірного житлового будинку ОСОБА_4 виїхала за кордон, де проживає і по даний час, не споживає природний газ у спірному будинку, відповідно й не має наміру звертатись до відповідача із вищевказаною заявою про внесення вказаних змін.

Представник позивачів зазначає, що з липня 2021 року ОСОБА_1 здійснювала оплату за надані послуги з розподілу природного газу та сплатила заборгованість за січень - червень 2021 року, однак сплачені кошти поступили на особовий рахунок побутового споживача ОСОБА_5 і Оператор ГРМ в односторонньому порядку не має права змінювати ЕІС-код, присвоєний споживачу або точці його комерційного обліку.

Із заявою про укладання договору розподілу природного газу, як з новим власником /користувачем/ житлового будинку, повинна була самостійно звернутись фактичний споживач ОСОБА_1 , але остання цього не зробила. Можливо тому, що в неї відсутній належно укладений із співвласницею спірного будинку ОСОБА_4 договір найму або оренди вказаного житлового приміщення і вона не має можливості надати Оператору ГРМ копії документів, які б підтверджували її право користування вищевказаним спірним будинком для укладення з Оператором ГРМ Договору розподілу природного газу.

Аналіз зазначених положень вказує на те, що цивільні правовідносини між AT «Івано- Франківськгаз» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , ОСОБА_4 повинні регулюватися, в першу чергу, договором. У даному випадку спірних правовідносин: Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року, ЗУ «Про ринок природного газу», затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 Кодексом газорозподільних систем. А отже, для укладення даного договору будь-хто з позивачів повинні були звернутись до відповідача із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних померлого побутового споживача ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_1 або про укладення Договору розподілу природного газу з новим споживачем.

Зважаючи на те, що жодна із позивачів самостійно не повідомила в установленому законодавством порядку Оператора ГРМ про смерть споживача ОСОБА_5 та відповідно до умов пункту 12.4. розділу XII Типового договору розподілу природного газу, у місячний строк не звернулася до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 з новим споживачем природного газу у спірному житловому будинку, таким чином вказаними позивачами не було виконано вимог пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та не дотримано зобов`язань, зазначених в підпункті 2 пункту 7.4 розділу VII Типового договору розподілу природного газу.

Отже, позивачами не укладено з AT «Івано-Франківськгаз» Договору розподілу природного газу, а тому їхні права та законні інтереси, як побутових споживачів природного газу, відповідачем не порушено. Відповідно вказаним позивачам не належить право вимоги за Типовим договором розподілу природного газу і вони є неналежними позивачами у справі.

Щодо аргументів представника позивачів про безпідставність і необгрунтованість припинення Оператором ГРМ розподілу природного газу позивачам та позовної вимоги про зобов`язання відповідача відновити розподіл природного газу позивачам і за власний рахунок здійснити механічне приєднання житлового будинку, зазначає наступне.

AT «Івано-Франківськгаз» інформує, що в архіві Долинського відділення AT «Івано-Франківськгаз» зберігається проектна та виконавчо-технічна документація на газифікацію будинку АДРЕСА_1 , якими передбачено, що на вказаному об`єкті встановлені 7 опалювальних печей, газова колонка та плита газова. Однак, щодо заміни газового обладнання у згаданому вище житловому будинку проектна та виконавчо-технічна документація відсутня.

В зв`язку з викладеним, контролер отримала завдання провести інвентаризацію системи газопостачання даного об`єкту, однак виконати його не змогла через відмову нових власників в безперешкодному та безкоштовному доступі представникам Оператора ГРМ до вказаного об`єкту розподілу природного газу.

В подальшому, 18 липня 2022р. на вищезгадану адресу було направлено листа з проханням надати працівникам Долинського відділення AT «Івано-Франківськгаз» доступ 08 серпня 2022р. о 11 год. до житлового будинку для проведення обстеження (інвентаризації) системи газостачання та газового обладнання.

Прибувши на місце, користувачі вищевказаного житлового будинку відмовилися повідомити працівникам Долинського відділення своє прізвище та ім`я, надати документи, які засвідчують їхню особу, не допустили представників Оператора ГРМ до виконання своїх обов`язків щодо обстеження системи газопостачання та газового обладнання представниками відповідача. При цьому погрожували їм фізичною розправою і представниками відповідача було складено акт № 3627 про відмову в доступі до об`єкту побутового споживача.

Відтак, 31 жовтня 2022 року у зв`язку із самочинною реконструкцією системи газопостачання (встановлення газового котла), відсутністю Договору розподілу природного газу із споживачем, який фактично споживає природний газ у спірному будинку, не допущенням працівників Оператора ГРМ до обстеження системи газопостачання та з метою запобігання аварійної ситуації, представниками відповідача було проведено механічним способом від`єднання від розподільчого газопроводу газопровід-ввід до житлового будинку АДРЕСА_1 , а Акт на відрізку №320 було надіслано на спірну адресу поштою.

Згодом, 13 грудня 2022 року позивачкою ОСОБА_1 було надано працівникам відповідача доступ до будинку для обстеження системи газопостачання та газового обладнання. В результаті проведеного обстеження виявлено, що споживач самовільно реконструював систему газопостачання: встановлено котел-колонку без відповідної технічної документації, демонтовано частину системи газопостачання до 7 опалювальних печей, самовільно змінено місце розташування газової плити, про що складено Акт № 697 та зроблено висновок, що для відновлення газопостачання до спірного будинку потрібно привести систему газопостачання у відповідність до нормативних документів.

Відповідно без укладення договору розподілу природного газу однією із позивачок з Оператором ГРМ та без приведення системи газопостачання у відповідність до нормативних документів, відновити розподіл природного газу до будинку неможливо.

Представник позивачів не надав суду будь-яких письмових доказів та обгрунтованих пояснень того, чому він прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний відновити розподіл природного газу до об`єкту позивачів, на якому виявлено порушення вимог пункту 5.5 розділу V Правил безпеки системи газопостачання у виді самовільної реконструкції системи газопостачання, а також без зміни персоніфікованих даних споживача, який помер та/або без укладення Договору розподілу природного газу з новим власником, тобто з наймачем спірного будинку - ОСОБА_1 , виходячи з того, що співвласниця даного будинку ОСОБА_4 фактично не споживає природний газ, оскільки ще раніше виїхала закордон і там фактично проживає по даний час.

Щодо безпідставності заявленої позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. у рівних частинах на користь позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , представник відповідача звернула увагу суду на ту обставину, що у позивачів відсутні договірні відносини з Оператором ГРМ щодо надання послуг з розподілу природного газу до житлового будинку.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Представник позивачів посилається на те, що в результаті неправомірних дій відповідача, які виразилися у припиненні постачання (розподілу) природного газу та бездіяльності щодо подальшого відновлення газопостачання, було спричинено моральну шкоду відповідачем, яку вони оцінюють в 100 000,00 грн. в рівних частках для кожної з них. На думку позивачів ця сума об`єктивно та адекватно відображає їхні душевні страждання. Представник позивачів доводить суду, що у останніх наразі відсутні видимі та явні розлади здоров`я однак, це не означає, що такі розлади відсутні в латентній (прихованій) формі та не виявлять себе в майбутньому, як наслідок тривалого перебування в стресовій ситуації (недосипання, стурбованість, знервованість).

Виходячи з вищевикладеного, при визначенні розміру моральної шкоди судом повинні враховуватися конкретні обставини справи, а також наслідки, що наступили, їх документальне підтвердження, а не припущення позивачів про те, що у майбутньому у них можуть виникнути розлади здоров`я через стрес, який, як стверджує представник, перенесли позивачі в зв`язку з механічним від`єднанням житлового будинку від газорозподільних мереж Оператора ГРМ. Однак, жодних доказів на підтвердження факту перенесення позивачами такого стресу, до позовної заяви не долучено.

Крім того, представник відповіда вказує, що розподіл природного газу до вищевказаного спірного будинку припинено в зв`язку з недотриманням позивачами вимог пункту 5.5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, оскільки вони, в установленому законодавством порядку, не повідомили Оператора ГРМ про смерть споживача ОСОБА_5 та відповідно до умов пункту 12.4. розділу XII Типового договору розподілу природного газу, у місячний строк не звернулися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних споживача, з новим споживачем природного газу у спірному житловому будинку.

Враховуючи викладені вище, відповідач, механічно від`єднавши житловий будинок позивачки ОСОБА_4 від належних йому газорозподільних мереж, не завдав їй жодних моральних страждань, оскільки вона проживає за кордоном, фактично не споживає природний газ у власному будинку і не мала наміру його споживати, відповідно дана позивачка й не зверталась до Оператора ГРМ, а отже, їй не завдано моральної шкоди відповідачем.

Щодо позивачки ОСОБА_1 , то слід зазначити, що саме її неправомірні дії, які виразились у самовільному реконструюванні системи газопостачання у житловому будинку, не повідомленні самостійно, у місячний строк Оператора ГРМ про смерть споживача ОСОБА_5 та не зверненні до Оператора ГРМ із заявою про укладення з нею Договору розподілу природного газу, як з новим споживачем, призвели до механічного від`єднання вищевказаного спірного об`єкту від газорозподільних мереж відповідача.

На підставі грошових квитанцій про оплату за надані послуги з розподілу природного газу відправником яких була ОСОБА_7 , Оператор ГРМ не вправі змінювати ЕІС-код, присвоєний споживачу ОСОБА_5 .

А тому, у позивачки ОСОБА_1 відсутні договірні відносини з відповідачем щодо надання послуг з розподілу природного газу до житлового будинку, відповідно Оператором ГРМ не порушено щодо неї жодних договірних зобов`язань, а тому вона не є суб`єктом права вимоги про відшкодування їй моральної шкоди, завданої внаслідок механічного від`єднання вказаного житлового будинку від газорозподільних мереж відповідача. Жодного документального підтвердження завданих Оператором ГРМ моральних страждань позивачам до матеріалів справи не долучено і позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн., є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення (т.1, а.с.113-130).

23 січня 2023 року представником позивачів ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, в якій останній вказує, що позивачі не визнають заперечення, викладені представником відповідача у відзиві, у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для подання відзиву на позовну заяву. Між ОСОБА_1 , та AT "Івано-Франківськгаз" наявні договірні відносини і заперечення відповідача ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах (т.1, а.с.182-192).

07 лютого 2023 року представником відповідача ОСОБА_3 подано заперечення на відповідь на відзив, в якій остання вказала, що не погоджується з доводами, наведеними представником позивачів у відповіді на відзив на позовну заяву та вважає їх надуманими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать вимогам чинного законодавства, яким врегульовано взаємовідносини Оператора ГРМ із споживачами та встановлено вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом, не підтверджені належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами.

Також посилається на те, що у своїй відповіді на відзив представник позивачів доводить суду, що по об`єкту розподілу природного газу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 замовником послуг розподілу природного газу є як ОСОБА_1 , яка користується даним об`єктом і фактично споживає в ньому природного газу, так і ОСОБА_4 , яка є власником даного об`єкту, що є недопустимим, оскільки Типовим договором розподілу природного газу не передбачено укладення такого договору по одному об`єкту з декількома побутовими споживачами і такі доводи суперечать вимогам пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, яким передбачено, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити позивачам в повному обсязі (т.1, а.с.213-224).

07 лютого 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та витребувано докази по спраі за заявою позивача. Будь-яких інших процесуальних дій не проводилося.

Представник позивачів ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнала, вказавши, що вони є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, просить суд відмовити в їх задоволенні. Окрім того, у поданій промові представник відповідача зазначила, що відповідачем буде виконано рішення суду, однак при цьому відповідач звільняться від відповідальності за настання таких наслідків на вказаному об`єкті газопостачання. (т.2, а.с.43-50).

Суд, вислухавши доводи представника позивачів по справі, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до наступного.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статтей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З метою належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу в Україні, в Законі України "Про ринок природного газу" від 09 квітня 2015 року №329-VIII передбачено загальні правила розподілу та постачання природного газу споживачам, який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України.

Згідно з ч.1 ст.12 вказаного Закону, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 13 Закону, передбачено, що споживач має право на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Постачання природного газу здійснюється згідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496, які набрали чинності 27 листопада 2015 року (далі - Правил) та відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Кодекс) від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, за умови наявності діючого між Споживачем Оператором ГРМ договору розподілу газу, яким є відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».

Відповідно до статтей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно з п. 4 гл. 1 розд. І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу", розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п. 7 гл. 3 розд. VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу природного газу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, та достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу незаконного припинення розподілу газу позивачам (споживачам) та механічного від`єднання житлового будинку АДРЕСА_1 від газорозподільчих мереж Оператора ГРМ в точці приєднання.

Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 травня 2013 року та від 13 січня 2023 року ОСОБА_4 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем природного газу, розподіл якої здійснюється АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» (т.1, а.с.16,193) .

Однак, особовий рахунок за вищевказаною адресою було відкрито на ім`я ОСОБА_5 , який помер у червні 2021 році. При цьому, новий власник ОСОБА_4 не зверталася до Оператора ГРМ щодо укладення договору розподілу природного газу у зв`язку із зміною власності газифікованого об`єкту.

В липні 2021 року ОСОБА_4 дозволила ОСОБА_1 проживати у будинку, а остання зобов`язалася утримувати його та земельну ділянку на якій він розташований, сплачувати комунальні платежі, в тому числі за постачання та розподіл природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Оскільки законодавець не визначає конкретного темпорального відрізка часу, протягом якого фізична особа повинна знаходитись у місці свого проживання, вбачається, що до уваги слід брати не стільки строк цього проживання, скільки намір особи.

У нормах ст. 29 ЦК України, немає прямої вказівки на те, що місце проживання фізичної особи повинно перебувати в неї на праві власності. Це означає, що фізична особа може мати місце проживання і на інших підставах. Наприклад, члени сім`ї власника житлового будинку а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла і ведуть спільне господарство, мають право проживати разом з ним (ст. 405 ЦК України).

Таким чином проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не суперечить ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 2 ст. 19 закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання та розподіл природного газу мають забезпечуватися безперервно.

Відповідно позивач ОСОБА_1 користується природним газом нарівні зі споживачем ОСОБА_4 , тобто використовує природний газ для задоволення особистих потреб і несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати послуг з газопостачання. У випадку незаконного відключення газопостачання дієздатні особи, які проживають у житлі споживача, позбавлені права користуватись природним газом, яке їм гарантовано ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ст.1, п.5 ч.3 ст.20, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, на момент припинення розподілу природного газу відповідачем, фактичним споживачем послуг з розподілу природного газу є ОСОБА_1 , оскільки нею було здійснено оплату послуг з розподілу природного газу, в тому числі оплачено заборгованість за січень-липень 2021 року і є фактом приєднання до умов Типового договору, що в свою чергу свідчить про наявність між ОСОБА_1 та AT «Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" договірних відносин (т.1,а.с.41-46).

А тому, твердження представника відповідача про необхідність позивачам звернутись до Оператора ГРМ з заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладення договору розподілу природного газу не заслуговують на увагу.

31 жовтня 2022 року працівниками Долинського відділення АК "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" складено акт на відрізку №320. А саме комісія в складі в.о. старшого майстра, слюсаря, газозварювальника за відсутності споживача склали вказаний акт у зв`язку із самовільною реконструкцією системи газопостачання, а саме встановлення газового котла, відсутністю Договору розподілу природного газу, невиконання вимоги листа за вихідним № 76002.4.3-С181-54-0722 від 18 липня 2022 року про необхідність забезпечення доступу та з метою недопущення аварійної ситуації, проведено від`єднання механічним способом в точці приєднання газопроводу-вводу до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 в точці приєднання. Відновлення газопостачання у разі звернення буде проведено за умови відповідності до проектної документації внутрішньобудинкової системи газопостачання (т.1 а.с.23, т. 2 а.с.5).

01 листопада 2022 року на ім`я начальника Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" Парахоняк І.З., представником позивачів було направлено претензію з вимогою припинити незаконні дії та відновити газопостачання (т.1, а.с.28-31).

В подальшому, 02 листопада 2022 року представник позивачів та ОСОБА_1 зустрілися з начальником Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" та їхнім головним інженером, якими вказано, що причини припинення газопостачання будинку є: відсутність договору на розподіл природного газу; відмова представникам Оператора ГРМ у доступі на земельну ділянку споживача; технічна підстава.

Згодом, 03 листопада 2022 року представником позивачів було направлено скаргу голові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на неправомірні дії посадових осіб Долинського відділення AT "Івано- Франківськгаз" (т.1, а.с.90-98).

02 грудня 2022 року листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надано відповідь на скаргу, та встановлено, що з метою врегулювання спірного питання, зазначеного у Вашому зверненні, споживачеві необхідно допустити представників AT «Івано- Франківськгаз» для проведеная контрольного зняття показань газового лічильника та обстеження системи газопостачання.

Одночасно звернули увагу, що відповідно до положень чинного законодавства, власник газифікованого об`єкту повинен мати і зберігати оригінали проектно-технічної документації, яка в свою чергу має відповідати змонтованому на об`єкті споживача гайовому обладнанню. Разом з тим, у зв`язку з недотриманням AT «Івано-Франківськгаз» процедури припинення газопостачання за адресою: вул. Млинарська, буд. 3, м. Болехів, Івано-Франківська область, AT «Івано-Франківськгаз» необхідно безкоштовно відновити розподіл природного газу за вказаною адресою за умови відсутності на об`єкті «споживача порушень Правил безпеки та про результати повідомити сектор НКРЕКП у Івано-Франківській області, а сектору НКРЕКП у Івано-Франківській області проконтролювати дії AT «Івано-Франківськгаз» і про результати повідомити у місячний термін (т.1,а.с.99-109).

Представник позивача зазначає, що жодних повідомлень про припинення розподілу природного газу позивачами не отримано.

Відповідно до п. 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акту наданих послуг та/або акту приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством.

Належним доказом про припинення газопостачання можуть бути документи, які відповідають вимогам розділу 5 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем де передбачено, що Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача, який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

При цьому п.3 розділу 1 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що представник Оператора ГРМ перед складанням Акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

За п.4 розділу 1 глави ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання будь-якого акту про порушення чи відмові в доступі до об`єкта він вважається дійсним, якщо його підписали: більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою, або підписаний представником Оператора ГРМ та незаінтересованою особою (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. В складеному акті про порушення робиться відмітка, один з яких надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.

Тобто, у разі відмови від підпису акти повинні підтверджуватись відеозйомкою, та підписом незаінтересованої особи за умови посвідчення цих осіб.

Із дослідженого в судовому засіданні акту на відрізку вбачається, що в ньому немає підпису споживача, або підпису представника органу місцевого самоврядування, відсутня відеофіксація припинення газопостачання, свідки.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить висновку, що акт на відрізку не відповідає вимогам глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем і складений на підставі випадку, яка могла слугувати в подальшому підставою для припинення газопостачання, який не передбачений Кодексом газорозподільних систем.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що вищевказаний Акт на відрізку, складений 31.10.2022 року газопостачання є недопустимим доказом по справі.

Щодо вказаних причин в акті на відрізку припинення газопостачання слід встановити їх достовірність.

Щодо самовільної реконструкції системи газопостачання, а саме встановлення газового котла встановлено, що представником відповідача у поданому відзиві вказано, що в архіві Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" зберігається проектна документація та виконавчо-технічна документація на газифікацію будинку АДРЕСА_1 , якими передбачено, що на вказаному об`єкті встановлено сім опалювальних печей, газова колонка та плита газова (т.1,а.с.195-207).

Також представником відповідача зазначено, що в архіві Долинського відділення AT "Івано-Франківськгаз" відсутня проектна та виконавчо-технічна документація щодо заміни газового обладнання у згаданому вище житловому будинку. Однак, така інформація та документи є неналежними та недопустимими доказами, оскільки вказана технічна документація стосується житлового будинку, який належав на праві власності ОСОБА_8 , яка була бабусею ОСОБА_4 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому в 1983 році було здійснено реконструкцію будинку АДРЕСА_1 , за результатами реконструкції загальна площа будинку була збільшена до 148,1 кв.м, а при цьому житлову площу було збільшено до 80 кв.м.

27 листопада 2003 року право власності на вказаний будинок перейшло до матері позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , яка в березні 2007 року звернулась до, на той час, Долинського управління по експлуатації газового господарства, з метою отримання технічних умов на реконструкцію газопостачання житлового будинку та літньої кухі (т.1,а.с.202-203).

20 березня 2007 року за №437 Долинським управління по експлуатації газового господарства "Івано-Франківськгаз" було видано технічні умови на реконструкцію газопостачання житлового будинку та літньої кухні.

На підставі даних технічних умов було розроблено проект реконструкції газових мереж будинку АДРЕСА_1 . Даний план було погоджено 21 березня 2007 року реєстраційний номер 275 головним інженером управління газового господарства ОСОБА_10 (т.1,а.с.205-207).

А тому, маючи дані документи ОСОБА_9 з залученням організації, яка мала право здійснювати такі роботи, було проведено реконструкцію газових мереж в будинку.

Таким чином, зазначене спростовує твердження представника відповідача про те, що реконструкцію газових мереж було здійснено ОСОБА_1 .

Дане твердження також спростовується доданими представником відповідача документами, а саме Заявою-приєднання до умов договору розподілу природного газу, а також сторінка з робочого листка № 3 за грудень 2021 року. З заяви вбачається, що у вказаному будинку встановлено такі газові прилади: котел-колонка - 1 шт., плита газова - 1 шт, а з робочого листка №3 зареєстровано два газові прилади, котел 2-х - 1 шт., плита газова-4 1 шт. (т.1,а.с.159-160; 162).

Слід також зазначити, що в робочому листку №3 міститься відмітка про те, що котел "відключено". Однак у позивачів відсутні докази того, що котел було відключено, в той же час представником відповідача не надано жодних доказів, що підтверджують даний факт.

Відтак, станом на 07 грудня 2021 року відповідачу було відомо про здійснену реконструкцію газових мереж та встановлення газового котла.

Щодо відсутності Договору розподілу природного газу між сторонами суд встановив.

Відповідно до інформації, наданої AT «Івано-Франківськгаз», за адресою: вул. Млинарська, буд. 3, м. Болехів Івано-Франківської області особовий рахунок було відкрито на ім`я ОСОБА_5 , який помер у червні 2021 році. При цьому, новий власник не звертався до Оператора ГРМ щодо укладення договору розподілу природного газу у зв`язку із зміною власності газифікованого об`єкту.

У разі зміни власника об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ, та необхідності укладення Договору з новим власником Договір з попереднім власником може бути розірвано Оператором ГРМ в односторонньому порядку. При цьому одностороннє розірвання договору не звільняє попереднього власника від виконання зобов`язань у частині оплати наданих послуг.

З метою розірвання договірних відносин з Оператором ГРМ, споживачу необхідно звернутись із відповідною письмовою заявою до Оператора ГРМ та остаточно із ним розрахуватись за договором розподілу природного газу.

Однак, положеннями вимог Типового договору не передбачено випадку розірвання Оператором ГРМ в односторонньому порядку договору розподілу природного газу в разі отримання Оператором ГРМ документального підтвердження факту смерті власника (споживача) газоспоживання, з яким було укладено договір розподілу природного газу.

Щодо невиконання вимоги листа за вихідним № 76002.4.3-С1 8154-0722 від 18 липня 2022 року про необхідність забезпечення доступу встановлено.

18 липня 2022р. ОСОБА_5 було направлено рекомендованого листа з проханням надати працівникам Долинського відділення AT «Івано-Франківськгаз» доступ 08 серпня 2022р. о 11-30 год. до житлового будинку для проведення контрольного зняття показників газового лічильника та обстеження системи газопостачання (т.1, а.с.70).

Прибувши на місце користувачі вищевказаного житлового будинку відмовилися повідомити працівникам Долинського відділення своє прізвище та ім`я, надати документи, які засвідчують їхню особу, не допустили представників Оператора ГРМ до виконання своїх обов`язків щодо обстеження системи газопостачання та газового обладнання представниками відповідача і представниками відповідача було складено акт №3627 про відмову в доступі до об`єкту побутового споживача (т.1, а.с.76).

Варто звернути увагу на те, що працівниками Оператора ГРМ було здійснено виїзд 08 серпня 2022 року о 08:30 год. та складено вищевказаний акт про відмову їх у доступі до вищевказаного будинку, споживач від підпису відмовився, оскільки був відсутнім при його складанні. При цьому слід зазначити, що відповідач не повідмляв про свій виїзд саме о 08-30 годині і це підтверджується вищевказаним листом.

Однак, відповідно до положень пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу відмова в доступі до об`єкта споживача - вчинення споживачем (власником або наймачем об`єкта споживача) та/або власником території, де розташований/розміщений об`єкт споживача та/або комерційний вузол обліку, за яким здійснюються розрахунки споживача, дій, які перешкоджають представникам оператора газорозподільної системи виконувати функції, передбачені цим Кодексом, що засвідчується актом про порушення, складеним відповідно до вимог цього Кодексу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи щодо складання працівниками Оператора ГРМ акта про порушення, щодо відмови побутового споживача в доступі працівникам Оператора ГРМ для огляду газових приладів.

Слід зауважити, що відповідно до положень пункту 4 глави 5 розділу XI Кодексу акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умовами посвідчення їх осіб.

Позивачі, в позовній заяві, уже звертали увагу суду на те, що даний акт не має юридичної сили, оскільки складений з порушеннями. На даний факт також звертала увагу Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у листі від 02 грудня 2022 року (т.1, а.с.99-109).

Таким чином, службова записка ОСОБА_11 , лист від 18 липня 2022 року та акт від 08 серпня 2022 року не мають жодної юридичної сили, а єдину інвентаризацію, яку може проводити Оператор ГРМ, на об`єкті споживача є інвентаризація показників вузла обліку природного газу (лічильника).

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем без будь якого попередження було здійснено припинення розподілу природного газу шляхом механічного від`єднання газопроводу вводу від розподільчого газопроводу, на підтвердження даного факту представниками Оператора ГРМ було складено Акт на відрізку.

Також, на підтвердження законності таких дій, відповідачем долучено до відзиву Ордер № 06.1-10/116 на право проведення робіт з порушення об`єктів землеустрою, виданий Відділом ЖКГБТЕБ міськвиконкому Болехівської міської ради 08 червня 2022 року (т.1, а.с.169). Підставою для видачі вказаного ордеру представником відповідача було зазначено "заміну газопроводу низького тиску".

Однак, у спірному випадку, відповідачем здійснювалось відключення споживача, а не заміна газопроводу, а тому даний документ є неналежним та недопустимим доказом.

Разом з цим, представником відповідача не надано жодного доказу повідомлення позивачів про припинення газопостачання, як того вимагає Кодекс газорозподільних систем, а саме: "Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ".

Таким чином, доведеним є факт порушення процедури припинення розподілу природного газу для споживачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і у відповідача не було законних підстав для припинення газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

Тобто, наведені норми Правил постачання природного газу та Кодексу газорозподільних систем надають постачальній організації право припинити газопостачання лише за сукупності двох умов: повідомлення про припинення газопостачання споживача у встановленому порядку, а також отримання споживачем такого повідомлення. Без наявності обох зазначених умов газопостачання споживачу не може бути припинено.

Даних про те, що на адресу житлового будинку на АДРЕСА_1 надходило повідомлення про припинення газопостачання та що таке було вручено особі, яка там зареєстрована немає. Акт про відрізку був складений в односторонньому порядку працівниками Акціонарного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз".

Статтею 31 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 встановлено, що постачальник є відповідальним за: порушення вимог цих Правил; несвоєчасне включення споживача до Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу; несвоєчасне надання інформації або надання недостовірної інформації; безпідставне припинення газопостачання.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Всі інші заперечення представника відповідача щодо предмету позову спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами справи.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що знайшли своє підтвердження доводи позивачів щодо неправомірного припинення газопостачання. Аргументи представника відповідача, що його дії в цілому відповідають законодавству, суд оцінює критично. При цьому протягом шести місяців відповідач так і не спромігся відновити постачання газу позивачам, тобто допустив неправомірну бездіяльність.

Разом із тим, оскільки дане порушення прав та інтересів позивачів є триваючим та на момент розгляду справи не усунуто, що підтверджено в судовому засіданні, суд вважає можливим зобов`язати відповідача відновити положення, яке існувало до порушення, а саме зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськ» відновити за власний рахунок постачання природного газу до житлового будинку АДРЕСА_1 .

Щодо пропуску представником відповідача строку для подання відзиву на позовну заяву суд зазначає, що строку не було пропущено, оскільки перше підготовче судове засідання було призначено на 01 грудня 2022 року і не відбулося, у зв`язку з неявкою представника відповідача, а отже не було розпочате, тому заява представника позивача є безпідставною.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачам моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Покладаючи на відповідача обов`язок відшкодувати моральну шкоду, з підстав, у тому числі, визначених ч.1 ст. 1167 ЦК України, суд зазначає, що вказана норма права не поширюється на спірні правовідносини, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Згідно статті 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Відносини щодо надання послуг постачання природного газу, що склались між сторонами, регулюються, як вже зазначалось вище Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, а також умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, та умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Підпунктом 1 пункту 8 розділу VІІ Правил постачання природного газу передбачено, що відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в таких випадках: 1) якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу.

У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного природного газу), які обчислюються виходячи з фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позивачі зазначають, що протиправні дії відповідача призвели до того, що у позивачів виникло право на стягнення моральної шкоди, які призвели до моральних страждать. Позивачі пережили негативні емоції, які спричинили втрату спокою, нормального ритму життя. Моральні страждання позивачів спричинили негативні зміни в їх житті: болісні переживання, тривогу; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність, що спонукало їх на вжиття заходів для відновлення порушених прав.

Отже, потрібно суду з`ясувати в чому саме полягає ця шкода та якими саме неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно. При цьому матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження доводів представника позивачів заподіяння позивачам внаслідок відключення газопостачання моральної шкоди.

Позивачам, на виконання вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано доказів факту заподіяння моральних страждань, які спричинили негативні зміни в їх житті, а саме: болісні переживання, тривогу; знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційну напругу, нервозність внаслідок неправомірних дій відповідача. Оскільки при визначенні розміру моральної шкоди судом повинні враховуватися конкретні обставини справи, а також наслідки, що наступили, їх документальне підтвердження, а не припущення позивачів про те, що у майбутньому у них можуть виникнути розлади здоров`я через стрес, який, як стверджує представник, перенесли позивачі в зв`язку з механічним від`єднанням житлового будинку від газорозподільних мереж Оператора ГРМ. Однак, жодних доказів на підтвердження факту перенесення позивачами такого стресу, до позовної заяви не долучено.

Крім того, слід взяти до уваги, що позивачу ОСОБА_4 відповідач, механічним від`єднанням житлового будинку даної позивачки від належних її газорозподільних мереж, не завдав жодних моральних страждань, оскільки остання проживає за кордоном, фактично не споживала природний газ у власному будинку, а отже, їй не завдано моральної шкоди відповідачем.

Також, жодного документального підтвердження завданих Оператором ГРМ моральних страждань позивачам, до матеріалів справи не долучено.

Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.п. 4, 5 Постанови Пленуму верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України, визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із врахування зазначених вище правових норм, суд зазначає, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачами не надано доказів того, що їм завдано моральну шкоду діями працівників відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенню позовних щодо стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди відмовлено, тому судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягають.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання до суду позову про захист прав споживачів, суд приходить до висновку, про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» на користь держави судового збору у розмірі 992,40 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що у зв`язку з тим, що представником позивачів зроблено заяву про надання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення, на підставі ч.2 ст.246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати слід призначити судове засідання щодо розміру понесених представником позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 15, 16, 13,76-83, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,ст.ст. 29, 626, 628, 634, 1166 ЦК України суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Акціонарного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" в особі Долинського відділення АТ "Івано-Франківськгаз" про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Акціонарного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", Долинського відділення АТ "Івано-Франківськгаз" щодо припинення розподілу газу та механічного від`єднання житлового будинку АДРЕСА_1 від газорозподільчих мереж Оператора ГРМ в точці приєднання.

Зобов`язати Акціонарне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", Долинське відділення АТ "Івано-Франківськгаз" відновити розподіл природного газу та за власний рахунок здійснити механічне приєднання житлового будинку АДРЕСА_1 до газорозподільних мереж оператора ГРМ в точці приєднання.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонарного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , паспорт ID картка № НОМЕР_3 , виданий 09 липня 2021 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_4 , паспорт ID картка № НОМЕР_5 , виданий 06 липня 2020 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонарне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", місцезнаходження: вул. Ленкавського, буд.20 м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, в особі Долинського відділення АТ "Івано-Франківськгаз", місцезнаходження: м.Долина вул.Б.Хмелницького,10 Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено 31 травня 2023 року.

Суддя Скригун В.В.