ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6330/23 Справа № 206/4115/21 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом (т. 1 а.с. 13-23), який в подальшому уточнив (т. 2 а.с. 13-15), в обґрунтування якого зазначив, що 13 жовтня 1990 року у Кіровському відділі ЗАГС м. Дніпро (колишня назва «Дніпропетровськ»), між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , було зареєстровано шлюб, актовий запис № 921.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (рішення набуло законної сили 11.12.2019 року).

В період шлюбу сторонами було придбано нерухоме майно, зокрема:

11.07.2015 земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0.3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н, с. Новий Кропивник;

11.07.2015 земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0.25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

11.07.2015 житловий будинок, загальна площа (кв.м): 58.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

23.12.2013 садовий будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м): 62.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

13.06.2012 земельна ділянка, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0.0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 земельна ділянка, кадастровий номер :06:001:0343 для індивідуального садівництва, площа (га): 0.051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

12.11.2009 частина приміщення № НОМЕР_1 , загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

02.09.2011 нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

27.07.2011 нежитлові приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

06.03.2011 земельна ділянка, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

ІНФОРМАЦІЯ_2 земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0113, площа 0,4854 га, для ведення особистого сілянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Рухоме майно:

2016 автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 (здійснено відчуження в липні 2021 р без погодження із відповідачем);

2011 автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 .

Зазначене нерухоме та рухоме майно було зареєстровано на ім`я Відповідачки. Отже, з вище переліченого нерухомого та рухомого майна, власником фактично всього нерухомого та рухомого майна, тобто титульним володільцем у правовстановлюючих документах, вказана колишня дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

На сьогоднішній день сторони не домовились про порядок поділу нерухомого майна. Жодні пропозиції щодо поділу спільного майна Відповідачкою відхиляються.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 з урахуванням уточнень, просив суд:

1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 наступне нерухоме та рухоме майно:

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., с. Новий Кропивник;

- земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальна площа (кв.м): 58.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- садовий будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м): 62.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :06:001:0343 для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- частина приміщення № НОМЕР_1 , загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлові приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0113, площа 0,4854 га, для ведення особистого сілянського господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельна ділянка, кадастровий номер :01:019:0399, площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., Обухівська селищна рада, с/т Елеватор, ділянка 199;

- автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску, VIN: НОМЕР_4 .

2. В порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності позивача та відповідача:

Визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., с. Новий Кропивник;

- земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, загальна площа (кв.м): 58.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частини приміщення №71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлового вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлових приміщень №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0113, площа 0,4854 га, для ведення особистого сілянського господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:0399, площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., Обухівська селищна рада, с/т Елеватор, ділянка 199;

- автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску, VIN: НОМЕР_4 .

3. Визнати в порядку поділу за ОСОБА_3 право власності на:

- садового будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м): 62.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який було відчужено без згоди позивача та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості частки спільного майна в розмірі 633 870,00 грн;

4. Визнати в порядку поділу за ОСОБА_3 право власності на:

- земельної ділянки, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , яка була відчужена без згоди позивача та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості частки спільного майна в розмірі 119 270 грн;

5. Визнати в порядку поділу за ОСОБА_3 право власності на:

- земельної ділянки, кадастровий номер :06:001:0343 для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була відчужена без згоди позивача та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості частки спільного майна в розмірі 244 202 грн;

6. Визнати в порядку поділу за ОСОБА_3 право власності на:

- частку транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено без згоди позивача та стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки спільного майна автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 у сумі 348 736,56 грн.

7. Визнати в порядку поділу право власності за ОСОБА_1 на транспортний засіб - автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску VIN НОМЕР_6 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 94 245,89 грн.

5. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2021 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту на 1/2 нерухомого та рухомого майно, а саме:

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., с. Новий Кропивник;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 житлового будинку, загальна площа (кв.м): 58,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 садового будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами загальна площа (кв.м): 62,1 кв.м., що розташований за адресою:

АДРЕСА_7 земельної ділянки, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :06:001:0343, для індивідуального садівництва, Площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частини приміщення № НОМЕР_1 , загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1/2 нежитлового вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 1/2 нежитлових приміщень №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування будинку, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_8 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0113 площа 0,4854 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_8 земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:0399, площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_9 ;

- 1/2 автомобіля марки КІА SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску VIN: НОМЕР_4 .

Заборонено відповідачу та будь-яким особам, в тому числі державний реєстраторам вчиняти будь-які дії по відчуженню 1/2 нерухомого та рухомого майна, а саме:

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., с. Новий Кропивник;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 житлового будинку, загальна площа (кв.м): 58,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 садового будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами загальна площа (кв.м): 62,1 кв.м., що розташований за адресою:

АДРЕСА_7 земельної ділянки, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :06:001:0343, для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/2 частини приміщення № НОМЕР_1 , загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- 1/2 нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- 1/2 нежитлових приміщень №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування ж будинку, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_8 земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0113, площа 0,4854 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташоване за адресою:

АДРЕСА_8 земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:0399, площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташоване за адресою: АДРЕСА_9 ;

- 1/2 автомобіля марки КІА SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску VIN: НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 139-141).

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року, яка постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 березня 2022 року, залишена без змін (виділені матеріали а.с. 184-190), в задоволенні клопотання представника відповідача Антонова Д.К., який діє в інтересах ОСОБА_1 про зняття арешту з частини майна у цивільній справі №206/4115/21, відмовлено (т. 1 а.с. 191-194).

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року заяву позивача про відмову від частини позовних вимог, задоволено.

Прийнято відмову позивача від частини позивних вимог про стягнення грошової компенсації з відповідача за нерухомее майно розташоване в АР Крим та щодо поділу права спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку кадастровий номер :01:019:0399.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та грошову компенсацію вартості частки в частині позовних вимог про стягнення грошової компенсації з відповідача за нерухоме майно, а саме: садовий будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами Загальна площа (кв.м): 62,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер :06:001:0343 для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та щодо поділу права спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку кадастровий номер :01:019:0399 та земельну ділянку кадастровий номер :01:019:0399 площа 0,0709 га, для ведення садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , закрито (т. 2 а.с. 201).

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки, задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 :

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р-н., с. Новий Кропивник;

- земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальна площа (кв.м): 58.2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- садовий будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа (кв.м): 62.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :06:001:0343 для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- частину приміщення №71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлові приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0113, площа 0,4854 га, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 для ведення особистого сілянського господарства;

- автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 .

Визнано в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності позивача та відповідача:

- Визнано за ОСОБА_3 право власності на:

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0101, площа (га): 0,3858 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Львівська обл., Дрогобицький р.н, с. Новий Кропивник;

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:002:0100, площа (га): 0,25, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житлового будинку, загальна площа (кв.м): 58,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частини приміщення №71, загальна площа 74,3 к.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення №1а - магазин з кафе загальна площа (кв.м): 388,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ;

- нежитлового приміщення №12, №14, загальна площа (кв.м): 209,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :07:014:0006, площа 0,25 га, для будівництва та обслуговування будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0113 площа 0,4854 га, для ведення особистого сілянського господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- частку садового будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами загальна площа (кв.м): 62,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- частку земельної ділянки, кадастровий номер :05:018:0074, площа (га): 0,0576, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- частку земельної ділянки, кадастровий номер :06:001:0343, для індивідуального садівництва, площа (га): 0,051, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності позивача та відповідача за ОСОБА_3 право власності на:

- частку транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено без згоди позивача та стягнуто з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки спільного майна автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 у сумі 348 736,56 грн.

Визнано у порядку поділу право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб - автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 рік випуску VIN НОМЕР_6 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частки автомобіля в сумі 94 245,89 грн.

Скасовано арешт накладений ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2021 на частину нерухомого та рухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 13 166 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті за послуги суб`єктів оціночної діяльності у розмірі 22 300 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень (т. 2 а.с. 202-211).

Не погодившись частково з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Ремез К.І. звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила суд змінити рішення в частині стягнення грошової компенсації вартості частки автомобілів на користь позивача, відмовивши в цій частині позовних вимог (т. 2 а.с. 223-227).

Разом з тим, 17 липня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла уточнена (змінена) апеляційна скарга ОСОБА_1 , підписана представником адвокатом Антоновим Д.К., на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року, яка подана з пропуском строку визначеного ст. 354 ЦПК України, в якій апелянт ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в повному обсязі та направити матеріали цивільної справи на новий розгляд до суду першої інстанції за належною підсудністю та стягнути судові витрати по справі (т. 3 а.с. 8-11).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року уточнення (зміни) до апеляційної скарги ОСОБА_1 , подані представником - адвокатом Антоновим Д.К., на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу та про грошову компенсацію вартості частки, залишено без розгляду (т. 3 а.с. 98-100).

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Веснін С.О. скористався своїм правом та подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційні скарги представників ОСОБА_1 адвокатів Ремез К.І. та Антонова Д.К., в якому просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін посилаючись на необґрунтованість апеляційних скарг (т. 3 а.с. 37-40).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржуване судове рішення скасувати з ухваленням нового рішення по суті даного спору, з огляду на таке.

В провадженні апеляційної інстанції перебуває апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Ремез К.І. на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року, зі змісту якої видно, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення грошової компенсації вартості частки автомобілів на користь позивача, а тому рішення суду в іншій частині колегією суддів не переглядається.

Судом встановлено, що 13 жовтня 1990 року у Кіровському відділі ЗАГС м. Дніпро (колишня назва «Дніпропетровськ»), між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , було зареєстровано шлюб, актовий запис №921. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року шлюб було розірвано (рішення набуло законної сили 11.12.2019 року) (а.с. 27).

Під час шлюбу, сторони придбали автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки KIA SOUL, державний номерний НОМЕР_3 . Зазначене рухоме майно було зареєстровано на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями Єдинного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС, які належали на праві власності (були зареєстровані) наданими з Регінонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області від 07.04.2023 під №31/41261 (т. 2 а.с. 186-188).

Відповідно до висновку експерта автотоварознавця Крутінь В.І. №8637 від 30.08.2021, ринкова вартість автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, рік випуску 2015, об`єм двигуна 2,5 куб.см. ТD складає 697 473,12 грн (т. 1 а.с. 89-90).

Згідно з висновком експерта автотоварознавця Крутінь В.І. №8638 від 30.08.2021, ринкова вартість автомобіля марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 р.в., об`єм двигуна 1,6 куб.см. СRDi складає 188 491,78 грн (т. 1 а.с. 91-95).

Згідно із довідкою виданої Регінональним сервісним центром МВС в Дніпропетровській області від 07.04.2023 під №31/41261 встановлено, що згідно з відомостями Єдинного державного реєстру транспортних засобів єдиної інформаційної системи МВС, які належали на праві власності (були зареєстровані) за ОСОБА_1 , 28.07.2021 автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, державний номерний знак НОМЕР_2 перереєстровано за гр. ОСОБА_4 на підставі договору-купівлі продажу транспортного засобу №1241/2021/2702714 від 28.07.2021, що узгоджується з копією вказаного договору наявного в матеріалах справи (т. 2 а.с. 186-190).

Вирішуючи спір по суті в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , рік випуску 2015, був реалізований без згоди одного із подружжя, а також враховуючи відсутність інших доказів обгрунтування ринкової вартості спірного майна, прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню компенсація його 1/2 вартості в сумі 348 736,56 грн, виходячи з вартості, яка встановлена на час розгляду справи згідно з висновком від 30.08.2021, що надана стороною позивача. Враховуючи факт згоди ОСОБА_3 на одержання грошової компенсації, а також те, що він особисто не користувався транспортним засобом автомобіля марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , суд дійшов висновку, що позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя, тобто частки чоловіка і дружини є рівними.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 274/3158/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Статтею 65 СК України, передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст. 69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Судом встановлено, що нерухоме майно, про поділ якого заявлено вимоги, зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_1 , однак даний факт не спростовує презумпції належності вказаного майна до спільної сумісної власності подружжя.

Як вже було встановлено судом шлюб між сторонами розірвано. В результаті розірвання шлюбу співвласники перестають бути подружжям, але правовий режим їхнього майна, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього подружжя, тобто нерухоме майно зазначене в уточненій позовній заяві належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме сторін у справі позивача ОСОБА_3 та відповідачки ОСОБА_1 є перелічене вище рухоме.

При поділі вказаного майна, частки сторін є рівними, оскільки іншого не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої та третьо статті 325 ЦК Украни у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділяється між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).

Згідно з пунктами 22, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Крім того, згідно з пунктом 30 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд протии волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК України може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Отже, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Такий висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18).

Як встановлено під час судового розгляду за отриманими на запит суду документами від Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (ГСЦ МВС в Дніпропетровській області) встановлено, що Відповідачка відчужила один з оформлених на її ім`я автомобілів, а саме автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , який є спільною власністю подружжя без згоди чоловіка вже після розірвання шлюбу та за відсутності доказів поділу коштів як спільної власності, тому вартість цього майна повинна бути врахована при поділі.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного суду України від 27 квітня 2016 року у справі №6-486цс16, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, про що зазначила у постанові від 30.06.2020 року у справі №638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19).

Також вказані висновки щодо застосування норм права, містяться в постанові Верховного суду від 09.12.2020р. №301/2231/17, від 18.11.2020р. №757/8854/14-ц, від 50.11.2020р. №534/961/16-ц, від 19.08.2020р. №316/594/18 та від 30.03.2023р. №481/635/20 (61-949св22).

Виходячи з вищенаведеного, позиція Верховного Суду з приводу визначення вартості автомобіля у справах про компенсацію частини такої вартості є однозначною та незмінною у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Так, за наданими документами, зокрема з договору купівлі-продажу (п. 3) встановлено, що ціна транспортного засобу була вказана «за домовленістю» сторін, що не відповідає поняттю його дійсної (ринкової) вартості (т. 2 а.с. 189).

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця Крутінь В.І. №8637 від 30.08.2021 - середньо ринкова вартість автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, рік випуску 2015, об`єм двигуна 2,5 куб.см. ТD складає 697 473,12 грн.

Таким чином, експерт визначив ринкову вартість автомобіля відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Договір купівлі-продажу автомобіля марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 в частині суми відчуження вказаного автомобіля судом обгрунтовано не прийнято до уваги, оскільки не узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц (провадження 61-9018сво18).

Відповідачкою та її представником іншого висновку щодо вартості спірного майна на спростування доказів позивача до суду не надано.

Враховуючи ту обставину, що автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , рік випуску 2015, був реалізований без згоди одного із подружжя, судом обгрунтовано застосована дійсна вартість автомобіля, надана суду стороною позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за відсутності інших доказів обгрунтування ринкової вартості спірного майна, з відповідача підлягає стягненню компенсація його 1/2 вартості в сумі 348 736,56 гривень, виходячи з вартості, яка встановлена на час розгляду справи згідно з висновком від 30.08.2021, що надана стороною позивача.

Щодо автомобілю марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 р.в., суд враховує наступне.

Представником відповідачки не заперечувалась та обставина, що в період шлюбу сторонами був придбаний автомобіль марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 р.в., який зареєстрований за відповідачкою, доказів що вказаний автомобіль не перебуває у користуванні відповідачки, не надала.

Представник відповідача проти позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації за вказаний транспортний засіб на користь позича заперечувала, зазначаючи, що відповідачка не давала згоду викупити у позивача його частку у праві власності на нерухоме майно, шляхом внесення коштів на депозитний рахунок, а примушування її до цього є порушенням її прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку, виплата компенсації частки позивача становитиме для відповідачки надмірний тягар.

Сторона позича при вирішенні частини вказаних позовних вимог посилалась на ту обставину, що при задоволенні вимог про визнання права власності на цього автомобіля, позивач фактично не зможе користуватись цим майном і єдиним способом захисту прав позивача є заявлення вимог про припинення свого права власності на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь.

Відповідно до правової позиції викладеної у висновку Верховного Суду у Постанові від 9 червня 2021 року у справі №760/789/19 (провадження № 61-16632св20) відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Правовідносини, в яких позивачка у цій справі просила припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.

Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач у свою чергу не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею надалі. Одночасно інший із подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.

Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі №487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «[…] суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

Так, на підставі заяви позивача судовим експертом автотоварознавцем Крутінь В.І. був наданий висновок №8638 від 30.08.2021р., в якому встановлено середньо ринкова вартість автомобіля марки KIA SOUL, д.н. НОМЕР_3 , 2011 р.в., об`єм двигуна 1,6 куб.см. СRDi складає 188 491,78 грн.

Отже, оскільки частка позивача в цьому майні складає , то вартість компенсації частки від якої відмовляється позивач становить: 188 491,78 грн х = 94 245,89 грн.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши практику Верховного Суду, факт згоди ОСОБА_3 на одержання грошової компенсації, а також те, що він особисто не користувався транспортним засобом, дійшов обґрунтованого висновку проте, що спірний транспортний засіб набутий сторонами в період шлюбу, є об`єктом їх права спільної сумісної власності, а тому позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно.

Доводи скарги проте, що сплата грошової компенсації покладе на відповідача надмірний фінансовий тягар, позбавить її будь-яких джерел існування, призведе фактично до повного матеріального знищення колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи вже були предметом розгляду в суді першої інстанції та яким у повному обсязі надана правова оцінка з урахуванням практики Верховного суду, а тому дані доводи не потребують додатковому правовому аналізу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що згідно правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 року у справі №209/3085/20, за аналогічних обставин підтвердження платоспроможності відповідача законодавство України не вимагає.

Платоспроможність не має значення для вирішення спору, у якому про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ та отримання відповідної компенсації на свою користь просить позивач, оскільки у разі задоволення такого позову відповідач стає одноосібним власником речі, а тому його не можна вважати неплатоспроможним. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такою виплати. Якщо у відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (ст. 56 Закону України Про виконавче провадження), а виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача (постанова Верховного суду від 03.08.2022 року у справі №711/3032/19).

Разом з тим, задовольняючи вищевказану позовну вимогу також було задоволено позовну вимогу про визнання в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності за ОСОБА_3 право власності на частку транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено без згоди позивача, однак, колегія суддів вважає рішення суду в цій частинні незаконним та необгрунтованим, а тому вважає за можливе переглянути рішення в цій частині у відповідності до вимог ч. 4 ст. 367 ЦПК України.

Як встановлено під час судового розгляду за отриманими на запит суду документами від Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області (ГСЦ МВС в Дніпропетровській області) встановлено, що Відповідачка відчужила один з оформлених на її ім`я автомобілів, а саме автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , який є спільною власністю подружжя без згоди чоловіка вже після розірвання шлюбу та за відсутності доказів поділу коштів як спільної власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року в справі № 916/2813/18 (провадження № 12-71гс20) зроблено висновок про те, що: «презумпція розпорядження спільним майном одним з подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно. Тому укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя».

У справі, що переглядається, предметом розгляду не було питання про визнання правочину щодо відчуження автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , який є спільною власністю подружжя, який був відчужений відповідачем без згоди позивача вже після розірвання шлюбу. Тобто, вказаний правочин є дійсним, оскільки недійсність вказаного правочину не доведена жодною із сторін. Крім того, судом не залучався до участі у справі новий власник транспортного засобу та не встановлась недобросовісність вказаної особи як набувача спірного рухомого майна та її обізнаність про його належність на праві спільної сумісної власності сторонам у справі.

Таким чином, вирішуючи питання щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на частку транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено та який належіть іншій особі, яка не є учасником у даній справі, порушено право власності такої особи, яке є непорушним, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні даного питання було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення в цій частині.

Враховуючи вказане, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що 1/2 частки транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено має бути визнана за позивачем та у подальшому витребувана у покупця.

Колегія суддів зауважує, що позивач не претендує на частку спірного транспортного засобу, а у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства позивач на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог.

Також слід звернути увагу на те, що судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем, в тому числі третіми особами і вимагати від них подальшого вчинення дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (п. 58 постанови Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 року у справі №522/1528/15-ц).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, при цьому, оскільки на викладене вище суд першої інстанції належної уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, на підставі ст. 376 ЦПК України, в частині визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на: частку спільного сумісного майна подружжя транспортний засіб - автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено без його згоди, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог, а в оскаржуваній частині, на підставі ст. 375 ЦПК України, залишенню без змін.

Колегія суддів зауважує, що відмовляючи у цій частині позовних вимог позивача права останнього не порушуються, оскільки такі права захищені іншим способом, а саме шляхом стягнення з відповідача на його користь відповідної компенсації за 1/2 частину спірного транспортного засобу замість його частки у праві спільної сумісної власності на цю річ.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року в частині визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на: частку спільного сумісного майна подружжя транспортний засіб - автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport, д.н. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_5 , який було відчужено без згоди позивача скасувати з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 травня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

І.А. Єлізаренко