ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 201/5323/20

провадження № 61-7182св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя.

Позов мотивований тим, що з 24 червня 2000 року по 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_1 та доньку ОСОБА_6 .

Шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року.

З червня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати однією сім`єю без реєстрацію шлюбу. Вони спільно придбали квартиру АДРЕСА_1 , де й проживали з моменту купівлі житла до жовтня 2017 року.

Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, у них був спільний побут, спільне харчування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, спільний відпочинок за кордоном, спілкування подружжя з батьками і дітьми, придбання ними майна та інше.

За весь час шлюбу, як зареєстрованого так і під час проживання без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіком та дружиною було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира за адресою: АДРЕСА_3 ; квартира за адресою: АДРЕСА_4 ; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 66,7 кв. м, житлова площа 44,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_5 ; земельна ділянка площею: 0,038 га, цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_5 , (кадастровий номер: :01:097:0019); земельна ділянка площею: 0,0632 га, цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, садівниче товариство «Автомобіліст-3», земельна ділянка № НОМЕР_1 , (кадастровий номер: :01:097:0071); земельна ділянка площею: 0,05 га для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_6 (кадастровий номер: :01:097:0166); збудований, але не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 106,7 кв. м, житлова площа 62,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_6 ; земельна ділянка площею: 0,06 га для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_7 ; легковий автомобіль, марка та модель ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, колір чорний, об`єм 3456 см/куб; мікроавтобус, марка та модель ФОЛЬКСВАГЕН Т 35, рік випуску 2001, об`єм 2461 см/куб; легковий автомобіль, тип В1, марка та модель ВАЗ 21043, рік випуску 1996, об`єм 1499 см/куб; легковий автомобіль, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір жовтий, об`єм 1390 см/куб.

Відповідач вважає все майно, придбане за час шлюбу та за час спільного проживання без реєстрації шлюбу, лише своєю власністю, з тих мотивів, що право власності практично на все майно оформлено на нього. У добровільному порядку поділити спільне майно відповідач відмовляється.

Позивач вказує, що 19 квітня 2020 року дізналася про порушене право на майно подружжя та вважає, що позовна давність щодо вимог про поділ майна подружжя, не пропущена.

27 травня 2020 року із витягів про реєстрацію прав власності позивач дізналася, що 19 грудня 2019 року ОСОБА_2 подарував їх спільну квартиру АДРЕСА_8 , своєму батькові ОСОБА_3 . Згоду на відчуження цієї квартири, яка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і в якій вона з дітьми та чоловіком мешкає, позивач не давала.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила:

встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з червня 2017 року по 03 червня 2020 року;

визнати недійсним договір дарування серія та номер НОЕ 339165, реєстровий номер 1402, виданий 19 грудня 2019 року, видавник Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С. А., за яким ОСОБА_2 , подарував ОСОБА_3 , квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Номер запису про право власності 34745509;

визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа: 87 кв. м, житлова площа 57,2 кв. м. Опис: квартира АДРЕСА_9 знаходиться у житловому будинку з приміщеннями торгівельно-комерційного призначення і паркінгом літ. Б-22, яка складається з: 1- житлова, 2 - шафа, 3 - кухня, 4,5 - житлові кімнати, 6- санвузол, 7- житлова, 8 - санвузол, 9 - гардеробная, 10,11 - шафи, І - балкон; (вартістю 2 420 000 грн, згідно з інформаційним листом оцінювача ТОВ «Експерт-Груп» від 21 травня 2020 року);

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа: 29,8 кв.м, житлова площа: 17,9 кв. м, в житловому будинку літ. А-9 квартира АДРЕСА_10 , яка складається з: 1-коридор, 2 - санвузол, 3 - кухня, 4 - житлова, І - балкон; (вартістю 396 000 грн згідно з інформаційним листом оцінювача ТОВ «Експерт-Груп» від 21 травня 2020 року);

квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа: 54,8 кв. м, житлова площа: 40,4 кв. м, складається з: 1 - коридор; 2 - санвузол; 3 - кухня; 4 - жила; 5 - жила; 6 - кладова; 7 - жила; балкон, (вартістю 1 050 000 грн згідно з інформаційним листом оцінювача ТОВ «Експерт-Груп» від 21 травня 2020 року);

садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа: 66,7 кв. м, житлова площа: 44,4 кв. м, опис: садовий будинок літ. А, ґанок літ. а; лазня літ. Б; навіс літ. В; літній душ літ. Г; вбиральня літ. Д; споруди № 1-5,1 за адресою: АДРЕСА_5 ; (вартістю 405 000 грн);

земельну ділянку площею 0,038 га, цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_5 , (кадастровий номер: :01:097:0019), вартістю 270 000 грн;

земельну ділянку площею: 0,0632 га, цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, «Автомобіліст-3» садівниче товариство, земельна ділянка № НОМЕР_1 , (кадастровий номер: :01:097:0071), вартістю 405 000 грн;

земельну ділянку площею: 0,05 га для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_6 (кадастровий номер: :01:097:0166), вартістю 270 000 грн;

не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа: 106,7 кв. м, житлова площа: 62,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю 540 000 грн;

земельну ділянку площею 0,06 га для колективного садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Аґрус-1», земельна ділянка НОМЕР_4 , вартістю 270 000 грн;

легковий автомобіль, марка та модель ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, колір чорний, об`єм 3456 см/куб, вартістю 297 000 грн;

мікроавтобус, марка та модель ФОЛЬКСВАГЕН Т 35, рік випуску 2001, об`єм 2461 см/куб, вартістю 177 000 грн;

легковий автомобіль, тип В1, марка та модель ВАЗ 21043, рік випуску 1996, об`єм 1499 см/куб, вартістю 41 000 грн;

легковий автомобіль, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір жовтий, об`єм 1390 см/куб., вартістю 81 000 грн;

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7», зареєстровано 24 червня 2019 року, вартістю 53 000 грн;

самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9», зареєстровано 14 червня 2019 року, вартістю 350 000 грн.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 , право власності на наступне майно:

квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 2 420 000 грн;

земельну ділянку площею 0,05 га для колективного садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Аґрус-1», вартістю 270 000 грн;

не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю 540 000 грн;

легковий автомобіль, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, Державний номер НОМЕР_3 , вартістю 81 000 грн.

Всього майна загальною ринковою вартістю 3 311 000 грн.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 396 000 грн;

квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , вартістю 1 050 000 грн;

садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 405 000 грн;

земельну ділянку площею: 0,038 га цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_5 , вартістю 270 000 грн;

земельну ділянку площею: 0,0632 га цільове призначення: для ведення садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, «Автомобіліст-3» садівниче товариство, земельна ділянка № НОМЕР_1 , вартістю 405 000 грн;

земельну ділянку площею: 0,06 га для колективного садівництва за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Ювілейна селищна рада, садове товариство «Аґрус-1», земельна ділянка НОМЕР_4 , вартістю 270 000 грн;

легковий автомобіль, марка та модель ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , вартістю 297 000 грн;

мікроавтобус, марка та модель ФОЛЬКСВАГЕН Т 35, вартістю 177 000 грн;

легковий автомобіль марка та модель ВАЗ 21043, вартістю 41 000 грн;

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер - «НОМЕР_7», вартістю 53 000 грн;

самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500, реєстраційний номер - «НОМЕР_9», вартістю 350 000 грн.

Всього майна загальною ринковою вартістю 3 714 000 грн

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 201 500 грн, як компенсацію за втрачену частку у праві спільної сумісної власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2017 року до 19 квітня 2020 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Визнано недійсним договір дарування серія та номер: НОЕ 339165, реєстровий номер 1402, виданий 19 грудня 2019 року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С. А., за яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресом: АДРЕСА_2 . Номер запису про право власності: 34745509.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ;

2/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

легковий автомобіль ЛЕКСУС ЕС 350, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

легковий автомобіль СЕАТ ІБІЦА, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер «НОМЕР_10»;

самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, реєстраційний номер «НОМЕР_9».

В порядку поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

легковий автомобіль СЕАТ ІБІЦА, державний номерний знак НОМЕР_3 ;

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

2/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

легковий автомобіль ЛЕКСУС ЕС 350, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер «НОМЕР_10»;

самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, реєстраційний номер «НОМЕР_9».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 201 500, 00 грн як компенсацію за втрачену частку у праві спільної сумісної власності.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

суд встановив факт початку спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу - з 01 вересня 2017 року та дату завершення - по 19 квітня 2020 року. Початок спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відраховується з початку навчального 2017 року, тобто початку їх спільного виховання дітей та початку спільного проживання з 01 вересня 2017 року за адресою АДРЕСА_4 , та подальшого спільного проживання за адресою АДРЕСА_2 до 19 квітня 2020 року;

судом встановлено дату завершення спільних відносин на підставі дати, зазначеної у позовній заяві про отримання позивачем усного повідомлення ОСОБА_2 про напруження у відносинах та припинення спільного проживання від 19 квітня 2020 року;

суд відхилив заперечення ОСОБА_2 щодо дат спільного проживання однією сім`єю, зазначених позивачем, оскільки факти його відсутності на території України у періоди з 06 липня 2017 року по 20 липня 2017 року та з 28 липня 2017 року по 04 серпня 2017 року, його спільного перебування з дітьми без присутності позивача за кордоном на підставі її згоди на тимчасовий виїзд за кордон дітей з батьком, не свідчать про не проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у ці періоди через тимчасовий характер зазначених поїздок;

також суд відхилив і доводи ОСОБА_2 про неможливість ведення спільного господарства та його проживання із позивачем з червня 2017 року по червень 2020 року через те, що у квартирі за адресою АДРЕСА_2 проживали інші особи за договором оренди, копію якого надав суду ОСОБА_2 , оскільки початок спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу припав на настання навчального 2017 року, тобто початку їх спільного виховання дітей та початку спільного проживання з 01 вересня 2017 року за адресою АДРЕСА_4 , і лише потім подальше спільне проживання продовжилося за адресою АДРЕСА_2 до 19 квітня 2020 року;

що стосується заяви-повідомлення № 4 від 20 квітня 2021 року ОСББ «МАГНАТ» про відкликання довідки ОСББ «Магнат КМ» від 17 березня 2021 року, то чинним законодавством не передбачено подібних дій, які б мали за собою юридичні наслідки, а показання свідків з боку ОСОБА_2 , на відміну від показань свідків з боку позивача, є фрагментарними, не послідовними, та висвітлюють лише деякі періоди життя ОСОБА_2 протягом 2017-2020 років, переважно коли він бував у себе на дачі та в гостях у цих свідків;

позивачем доведено факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з 01 вересня 2017 року по 19 квітня 2020 року, а тому заява про встановлення вказаного факту підлягає частковому задоволенню;

в момент укладання договору дарування 19 січня 2020 року ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_3 (обдарований) усвідомлювали свої дії та діяли на підставі особистого волевиявлення та власної правосвідомості, але відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарування дарувальником обдаровуваному та продовження ОСОБА_2 проживання в спірній квартирі після укладення договору дарування разом з позивачем свідчить про неправильне сприйняття сторонами фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення осіб під час укладення договору дарування. Позивач на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним надала належні і допустимі докази та довела наявність обставин, які вказують на помилку;

з урахуванням періоду спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2017 року по 19 квітня 2020 року та визнання квартири за адресою АДРЕСА_2 спільною власністю подружжя, суд встановив, що під час укладання договору дарування дарувальник не мав корисливих мотивів та допустив помилку, щодо сприйняття відсутності майнового спору між сторонами, встановленого рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2016 року у справі № 205/6376/16-ц, та відсутність претензій одного з подружжя щодо спільного майна в подальшому, як можливість відчужувати спірне майно без отримання згоди колишньої дружини після спливу встановленої законом позовної давності у три роки та декларування згоди іншого подружжя на відчуження майна, яку було надано нотаріусу. З урахуванням викладеного та того факту, що передача квартири обдарованому не відбулася договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 32762303 має бути визнано недійсним;

судом встановлено, що за позивачем у період перебування у зареєстрованому шлюбі, з 24 червня 2000 року по 29 вересня 2016 року зареєстровано право власності на наступне майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , земельну ділянку, кадастровий номер: :01:097:0071 площею 0,0632 га, за адресою: АДРЕСА_11 ; легковий автомобіль, СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007,

за ОСОБА_2 в період перебування у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року по 26 вересня 2016 року зареєстровано право власності на наступне майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :01:097:0166 площею: 0,050 га, за адресом: Дніпропетровська обл., Дніпровський p., Ювілейна селищна рада, «Агрус-1», садівниче товариство, земельна ділянка № НОМЕР_5 ; садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 66,7 кв. м; земельну ділянку кадастровий номер: :01:097:0019, площею: 0,038 га, за адресом: АДРЕСА_5 ; легковий автомобіль ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007,

судом не встановлено майна, що зареєстровано за позивачем в період проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 вересня 2017 року по 19 квітня 2020 року.

судом встановлено майно, що зареєстровано за ОСОБА_2 в період проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2017 року по 19 квітня 2020 року: рухоме майно - стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7»; рухоме майно - самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 № UA-КАР00124С415, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9», дата реєстрації права власності 14 червня 2019 року;

судом не встановлено належність щодо прав власності на наступне майно, що вказано в позовній заяві, оскільки сторони відповідних доказів не надали: на об`єкт житлової нерухомості - не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_6 ; земельну ділянку площею: 0,06 га для колективного садівництва за адресом: АДРЕСА_7 ;

судом встановлено, що 01 червня 2020 року садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_5 був відчужений ОСОБА_8 (матері ОСОБА_2 ). Заяв щодо визнання недійсним цього правочину до суду не надходило;

земельні ділянки з кадастровими номерами :01:097:0071, :01:097:0019, :01:097:0166 не належать до спільної сумісної власності подружжя та не підлягають поділу майна, як такого, що є об`єктом права сумісної власності подружжя. Так, особистою власністю позивача є земельна ділянка, кадастровий номер: :01:097:0071 площею 0,0632 га, за адресою: АДРЕСА_11 . Особистою власністю ОСОБА_2 є земельна ділянка, кадастровий номер: :01:097:0019 площею: 0,038 га, за адресою: АДРЕСА_12 , земельна ділянка № НОМЕР_6 та земельна ділянка, кадастровий номер: :01:097:0166 площею: 0.050 га, за адресою: АДРЕСА_12 , земельна ділянка № НОМЕР_5 .

1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , придбана ОСОБА_2 за подаровані кошти і належить йому як особисте майно.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крайняка І. М. задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування серія та номер: НОЕ 339165, реєстровий номер 1402, виданий 19 грудня 2019 року, видавник: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С. А., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Номер запису про право власності: 34745509.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 87, житлова площа (кв. м): 57,2;

квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 29,8, житлова площа (кв.м): 17,9;

легковий автомобіль, марка та модель: ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, колір чорний, об`єм 3456 см/куб.;

легковий автомобіль, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір жовтий, об`єм 1390 см/куб.;

Визнано за ОСОБА_1 право власності:

на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв.м): 87, житлова площа (кв. м): 57,2;

на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 ;

на 1/2 частку легкового автомобіля, марка та модель: ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, колір чорний, об`єм 3456 см/куб.;

на 1/2 частку легкового автомобіля, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір жовтий, об`єм 1390 см/куб.

Визнано за ОСОБА_2 право власності:

на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв. м): 87, житлова площа (кв. м): 57,2;

на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв. м): 29,8, житлова площа (кв. м): 17,9;

на 1/2 частку легкового автомобіля, марка та модель: ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, колір чорний, об`єм 3456 см/куб.;

на 1/2 частку легкового автомобіля, марка та модель СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, колір жовтий, об`єм 1390 см/куб.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

позивачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження проживання її та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 у період з червня 2017 року до 03 червня 2020 року. Позивачем взагалі не надано жодних доказів наявності спільних витрат, спільного бюджету, взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю за вказаний період часу. В матеріалах справи відсутні докази, що можуть свідчити про те, що між сторонами дійсно склались та мали місце з червня 2017 року до 03 червня 2020 року усталені відносини, які притаманні подружжю. Показання свідків про проживання позивача із ОСОБА_2 однією сім`ю за вказаний період часу не є достатніми доказами про наявність у них сім`ї в розумінні статті 3 СК України. Надана позивачем ОСББ «МАГНАТ КМ» від 17 березня 2021 року про спільне проживання та ведення спільного господарства з 21 червня 2017 року по червень 2020 року в подальшому була відкликана заявою-повідомленням ОСББ «МАГНАТ КМ» від 20 квітня 2021 року, в якій повідомлялося про анулювання та відкликання цієї довідки від 17 березня 2021 року;

ОСОБА_1 про порушення її права щодо майна, придбаного у період шлюбу з відповідачем, стало відомо з 19 квітня 2020 року. Відповідачем не надано належних доказів на спростування зазначених тверджень позивача. Отже, із вказаними позовними вимогами у цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду у червні 2020 року, тобто у межах трирічного строку позовної давності, який у цій справ має відраховуватися з 19 квітня 2020 року;

договір дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 слід визнати недійсним, оскільки вказана квартира була набута у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і тому вона є спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_1 не надавала згоди на її дарування відповідачем ОСОБА_2 . Отже, за ОСОБА_2 та за ОСОБА_1 , за кожним окремо, слід визнати право власності по 1/2 частині на вказану квартиру;

квартира АДРЕСА_13 , була придбана у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому є спільною сумісною власністю подружжя, тому за ОСОБА_9 і за ОСОБА_1 , за кожним окремо, слід визнати право власності по 1/2 частині на вказану квартиру;

садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 був придбаний у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак 01 червня 2020 року, на підставі договору дарування, реєстровий номер № 332, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С. А., право власності на вказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 01 червня 2020 року. Вказаний договір дарування від 01 червня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , не оспорювася позивачем ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, тому відсутні підстави для визнання садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та його поділу;

земельна ділянка площею 0,038 га, за адресою: АДРЕСА_5 , кадастровий номер: :01:097:0019, не належить до спільної сумісної власності подружжя та не підлягає поділу майна, як такого, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, а є особистою власністю ОСОБА_2 ;

земельна ділянка площею 0,0632 за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селищна рада Ювілейна, «Автомобіліст-3» садівниче товариство, земельна ділянка № НОМЕР_1 , (кадастровий номер: :01:097:0071) не належить до спільної сумісної власності подружжя та не підлягають поділу майна, як такого, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, а є особистою власністю ОСОБА_1 ;

земельна ділянка площею 0,05 га за адресою: АДРЕСА_6 , набута ОСОБА_2 у власність на підставі договору дарування у період шлюбу із ОСОБА_1 , однак є його особистою власністю, тому не належить до спільної сумісної власності подружжя та не підлягає поділу майна, як такого, що є об`єктом права сумісної власності подружжя;

стосовно не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_6 , та земельної ділянки площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_7 , слід зазначити, що відповідні правовстановлюючі документи на це майно взагалі відсутні, а тому відсутні підстави визнання такого майна спільною сумісною власності подружжя та не підлягає поділу;

автомобіль ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, придбаний у період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому є спільною сумісною власністю подружжя та за кожним слід визнати право власності по 1/2 частині на цей автомобіль;

автомобіля СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, придбаний у період шлюбу із ОСОБА_2 , тому є спільною сумісною власністю подружжя і за кожним слід визнати право власності по 1/2 частині на вказаний автомобіль;

після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 придбано майно, право власності на яке зареєстроване у встановленому законом порядку за ОСОБА_2 : квартира за адресою: АДРЕСА_4 ; мікроавтобус, марка та модель: ФОЛЬКСВАГЕН Т 35, рік випуску 2001, об`єм 2461 см/куб; легковий автомобіль, тип В1, марка та модель ВАЗ 21043, рік випуску 1996, об`єм 1499 см/куб, стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 № UA-КАР00124С415, рік побудови - 2019. Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами у справі факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_2 після розірвання шлюбу між ними у період з червня 2017 року до 03 червня 2020 року, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю цього майна слід відмовити.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2023 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_10 , у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року частково, а саме:

в частині встановлення факту проживання позивача та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року з цього питання;

в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя стоянкового судна типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, та самохідно-моторного, прогулянкового судна типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, залишити в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року з цього питання;

в частині визнання спільною сумісною власністю не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 та земельну ділянку площею 0,06 га для колективного садівництва за адресом: АДРЕСА_7 ; постановити нове рішення, яким визнати спільною сумісною власністю подружжя вказане в цьому пункті майно.

Ухвалити нове рішення в цій частині, а саме:

встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2017 року до 19 квітня 2020 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу;

визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 наступне майно:

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015,

самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 № НОМЕР_8, рік побудови - 2019,

не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресом: АДРЕСА_6 ;

земельну ділянку площею 0,06 га для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_7 ;

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні по 1/2 кожному, без його реального поділу, на наступне майно:?

стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015; самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 № НОМЕР_8, рік побудови - 2019,

не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, за адресом: АДРЕСА_6 ;

земельну ділянку площею: 0,06 га для колективного садівництва за адресом: АДРЕСА_7 ;

у разі неможливості поділу не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової за адресом: АДРЕСА_6 , визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію,

в іншій частині залишити постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року без змін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що:

суд апеляційної інстанції вірно послався на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, щодо критеріїв встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. А саме, що обов`язковими умовами для визнання членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Але висновки, викладені в цих постановах, були застосовані вибірково та вирвані з контексту, що призвело до хибних висновків;

всупереч вимог частин першої-третьої статті 367 ЦПК України, ОСОБА_2 та його представник неодноразово подавали клопотання про приєднання до матеріалів справи нових доказів в суді апеляційної інстанції.

позивач надала чисельні та різноманітні докази, які засвідчують реальність сімейних відносин з ОСОБА_2 та не заперечувалися ним. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги жодного доказу позивача, не надав їм належної та об`єктивної оцінки і зробив хибний висновок, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження проживання її та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу;

суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу на той факт, що ОСОБА_2 не заперечував та прямо підтвердив той факт, що в період шлюбу ним було збудовано садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_6 та факт купівлі земельної ділянки № НОМЕР_4 , а саме: у відзиві на позовну заяву та в своїх письмових поясненнях. Також, ОСОБА_2 погодився з вказаною позивачем вартістю вищезгаданого садового будинку на земельній ділянці АДРЕСА_14 , а саме 540 000,00 грн;

об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22), постановах Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі 359/3859/17 (провадження № 61-437св20), від 18 серпня 2021 року у справі № 6-388цс15, від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15, від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, від 03 грудня 2018 року у справі № 525/511/16-ц (провадження № 61-32375св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 158/2404/13-ц (провадження № 61-21466св18);

у разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Визнавши при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про те, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ стоянкового судна, самохідно-моторного, прогулянкового судна, не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку, та земельну ділянку 17, в іншій частині не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Позиція інших учасників справи

У червні 2023 року ОСОБА_2 подав відзив на касаційну скаргу за підписом представника ОСОБА_11 , у якому просить постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Відзив на касаційну скаргу мотивований тим, що:

постанова Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, при цьому суд повно з`ясував усі фактичні обставини справи та дослідив і надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню;

позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження проживання її та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу після розірвання шлюбу у період часу з червня 2017 року до 03 червня 2020 року;

позивач намагається визнати спільною сумісною власністю, а саме - об`єкт житлової нерухомості - не введений в експлуатацію незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_6 , та земельної ділянки площею 0,06 га за адресом: АДРЕСА_7 , водночас, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено право власності на наступне майно ОСОБА_2 , будь-які документи відсутні в матеріалах справи, слід зазначити, що відповідні правостановлюючі документи на це майно взагалі відсутні, а тому відсутні підстави визнання такого майна спільною сумісною власністю подружжя та воно не підлягає поділу. Більш того, ОСОБА_2 в своєму відзиві на позов, поясненнях під час судового розгляду, відзиву на апеляційну скаргу жодного разу не підтверджував щодо наявності незавершеного будівництва, також в матеріалах справи відсутні будь-які відповідні докази;

посилання позивача щодо подання нових доказів суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 , в порушення частин першої-третьої статті 367 ЦПК України, є безпідставними, так як залучені під час апеляційного розгляду документи були надані ОСОБА_2 саме на вимогу апеляційного суду, так як останні не були надані або витребувані позивачем при поданні позову, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів - мікроавтобуса, марка та модель: Фольксваген Т 35, рік випуску 2001, об`єм 2461 см/куб та легкового автомобіля, тип В1, марка та модель ВАЗ 21043, рік випуску 1996, об`єм 1499 см/куб, правовстановлюючих документів на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами в садівничому товаристві «Автомобіліст-3», земельної ділянки з кадастровим номером :01:097:0019, доказів перерахування коштів на утримання доньки та сплати комунальних платежів.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року відмовлено; відкрито касаційне провадження у справі № 201/5323/20, витребувано цивільну справу № 201/5323/20 з суду першої інстанції.

У червні 2023 року матеріали цивільної справи № 201/5323/20 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2023 року справу 201/5323/20 призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 30 травня 2023 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19, від 18 серпня 2021 року у справі 359/3859/17, від 18 серпня 2021 року у справі № 6-388цс15, від 03 грудня 2018 року у справі № 525/511/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 158/2404/13-ц, від 13 січня 2021 року по справі № 264/949/19, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17, від 20 січня 2021 року у справі № 178/90/18-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 607/2790/15-ц, від 06 травня 2020 року у справі № 722/823/17-ц, від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, та у постановах Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15, від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16, від 20 травня 2014 року у справі № 64/366-10, від 18 травня 2016 року у справі № 922/51/15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що 24 червня 2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2016 року у справі № 205/6376/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили 11 жовтня 2016 року, встановлено, що подружні стосунки та ведення спільного господарства між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинилися у травні 2016 року. Майнового спору немає.

На підтвердження спільного проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з червня 2017 року по червень 2020 року, ОСОБА_1 надала суду довідку ОСББ «МАГНАТ КМ» від 17 березня 2021 року про спільне проживання та ведення спільного господарства з 21 червня 2017 року по червень 2020 року за адресою: АДРЕСА_15 (номер квартири не зазначено).

Голова Правління ОСББ «МАГНАТ КМ» Бугай О. М. ОСОБА_2 надав заяву-повідомлення від 20 квітня 2021 року, в якій повідомив про анулювання та відкликання довідки від 17 березня 2021 року.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду копію договору оренди квартири від 17 травня 2016 року за адресою АДРЕСА_2 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 , оренда строком з 26 травня 2016 року по 05 вересня 2016 року.

Відповідачем ОСОБА_2 надано суду копію договору оренди квартири від 01 березня 2017 року за адресою АДРЕСА_2 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , оренда строком 6 місяців до 01 вересня 2017 року.

ОСОБА_2 надано суду копію договору оренди квартири від 10 листопада 2017 року за адресою АДРЕСА_4 , який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_14 , оренда строком з 10 листопада 2017 року по 10 травня 2018 року.

ОСОБА_2 надано копії банківських платіжних документів про переведення ним грошових коштів позивачці на утримання дітей.

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 з 23 січня 2001 року є АДРЕСА_16 .

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача ОСОБА_1 з 16 лютого 2001 року є АДРЕСА_17 .

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 грудня 2019 року укладений договір дарування, за яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресом: АДРЕСА_2 . Номер запису про право власності: 34745509.

За ОСОБА_1 у період перебування у зареєстрованому шлюбі, з 24 червня 2000 року по 29 вересня 2016 року зареєстровано право власності на наступне майно:

квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа (кв.м): 29,8. Реєстраційний номер майна 12202360, дата державної реєстрації 02 лютого 2012 року згідно договору купівлі - продажу ВРО № 986322, реєстр № 7383, 22 грудня 2011 року нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Є. В., реєстраційний номер майна 12202360;

земельна ділянка, кадастровий номер: :01:097:0071 площею 0,0632 (га), цільове призначення: для ведення садівництва за адресом: АДРЕСА_11 . Власність отримано позивачем внаслідок безоплатної передачі земельної ділянки - приватизації. Державний акт на право власності від 07 лютого 2007 pоку, розпорядження голови Дніпровської РДА № 1635-р від 04 грудня 2006 року. Державний акт на право власності від 07 лютого 2007 pоку, серії ЯЕ номер 50709;

легковий автомобіль, СЕАТ ІБІЦА, державний номер НОМЕР_3 , рік випуску 2007, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 від 21 березня 2008 року, видане РП РЕР УДАІ УМВС в Дніпропетровській області.

За ОСОБА_2 в період перебування у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 2000 року по 26 вересня 2016 року зареєстровано право власності на наступне майно:

квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа (кв. м): 88,3. Власність отримано на підставі договору пайової участі у будівництві № 14/Б/СД від 26 липня 2007 року. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 29 січня 2011 року на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 3854 від 04 листопада 2010 року та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 10 лютого 2011 року, реєстраційний номер 32762303;

земельна ділянка, кадастровий номер: :01:097:0166 площею: 0,050 (га), цільове призначення для ведення садівництва за адресом: АДРЕСА_6 . Власність отримано відповідачем внаслідок безоплатної передачі земельної ділянки - дарування. Згідно договору дарування земельної ділянки від 04 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л. Л., зареєстровано в реєстрі № 5631, нотаріальний бланк серії ВМА № 520488. Дата державної реєстрації 30 листопада 2018 року, номер запису про право власності 29299979 державний реєстратор ОСОБА_15 . Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровська обл. Реєстраційний номер нерухомого об`єкта 214;

садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 66,7 кв. м. Свідоцтво про право власності, серія та номер СТВ №389104, індексний номер 49643761, виданий 11 грудня 2015 року, відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського районного управління юстиції, земельна ділянка місця розташування кадастровий номер: :01:097:0019, цільове призначення: для ведення садівництва, площа 0,038 га, дата державної реєстрації 03 листопада 2015 року, державний реєстратор Ланська С. В., Дніпропетровського районного управління юстиції, Дніпропетровська обл., номер запису про право власності 12489090;

земельна ділянка кадастровий номер: :01:097:0019, площею: 0,038 (га), цільове призначення: для ведення садівництва за адресом: АДРЕСА_5 . Власність отримано відповідачем внаслідок безоплатної передачі земельної ділянки - приватизації. Державний акт на право власності від 31 грудня 2004 pоку, розпорядження голови Дніпровської РДА № 953-р від 20 грудня 2004 року, зареєстровано в книзі на право приватної власності на землю за № 23;

легковий автомобіль ЛЕКСУС ЕС 350, державний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2007, дата реєстрації права власності 23 серпня 2016 року.

За ОСОБА_2 в період проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 вересня 2017 року по 19 квітня 2020 року:

рухоме майно - стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7», дата реєстрації права власності 24 червня 2019 року;

рухоме майно - самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9», дата реєстрації права власності 14 червня 2019 року.

01 червня 2020 року садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 66,7 кв. м був відчужений ОСОБА_8 (мати ОСОБА_2 ).

Позиція Верховного Суду

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша, друга статті 2 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада як розумність.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року у справі № 757/42885/19-ц (провадження № 61-9060св22), зазначено, що:

«диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, чи оскаржувати рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та в яких межах.

Касаційний суд вже звертав увагу, що принцип заборони повороту до гіршого (non reformatio in peius) відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення). Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справі № 179/363/21 (провадження № 61-4060св23)».

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

при зверненні до суду позивач просила, зокрема, встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з червня 2017 року по 03 червня 2020 року, визнати договір дарування недійсним, визнати спільною сумісною власністю подружжя майно та поділити його;

рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя задоволено частково. Зокрема, встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2017 року до 19 квітня 2020 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу;

не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсягу, в іншому випадку - визнати ідеальні частки подружжя в спільному сумісному майні по 1/2 кожному, без його реального поділу;

постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крайняка І. М. задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування недійсним, визнання права спільної сумісної власності та розподіл майна подружжя скасовано. Зокрема, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовлено;

апеляційний суд не звернув увагу на те, що рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку лише за апеляційною скаргою позивача, яка за результатами розгляду своєї скарги з огляду на принцип заборони повороту до гіршого не мала б потрапити в гірше становище порівняно з тим, яке вона досягла в попередній інстанції. Таким чином, постанову суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю слід скасувати, рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя та поділ майна подружжя

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 344/16831/20 (провадження № 61-11614св23) зазначено, що,

«згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто статтею 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними».

У справі, що переглядається:

при зверненні до суду позивач просила визнати спільним сумісним майном, зокрема, рухоме майно - стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер - «НОМЕР_7»; рухоме майно - самохідно-моторне, прогулянкове судно, реєстраційний номер - « НОМЕР_7 » та провести реальний поділ майна;

суди встановили, що на стоянкове судно, типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер - «НОМЕР_7», право власності зареєстровано за ОСОБА_2 24 червня 2019 року (вартістю 53 000 грн); самохідно-моторне, прогулянкове судно реєстраційний номер - «НОМЕР_9», право власності зареєстровано за ОСОБА_2 14 червня 2019 року (вартістю 350 000 грн);

з урахуванням встановленого факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2017 року до 19 квітня 2020 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції зробив вірний висновок про визнання стоянкового судна типу 050 АВР, плавпричал та самохідно-моторного, прогулянкового судна спільним сумісним майном подружжя;

оскільки ОСОБА_2 не спростовано, що стоянкове судна типу 050 АВР, плавпричал та самохідно-моторне, прогулянкове судно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, спірне майно підлягає поділу між сторонами в рівних частинах;

таким чином, постанову суду апеляційної інстанцій в частині поділу стоянкового судна та самохідно-моторного, прогулянкового судна слід скасувати, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку за кожним на стоянкове судно, типу 050 АВР, плавпричал, реєстраційний номер - «НОМЕР_7» та на 1/2 частку за кожним на самохідно-моторне, прогулянкове судно реєстраційний номер «НОМЕР_9».

Стосовно не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку за адресою: АДРЕСА_6 та земельної ділянки площею: 0,06 (га) для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, що переглядається,

при зверненні до суду позивач зазначала, що під час спільного проживання було збудовано, але не введено в експлуатацію незвершений будівництвом садовий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 106,7 кв. м, житловою площею 62,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю 540 000 грн та було придбано земельну ділянку площею 0,06 га для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_7 , вартістю 270 000 грн. Позивач просила, зокрема, визнати це майно спільною сумісною власністю подружжя та провести поділ майна;

при відмові у задоволенні позовних вимог в цій частині, суди вважали, що відсутні підстави визнання такого майна спільною сумісною власності подружжя та його поділу, так як немає будь-яких правовстановлюючих документів на це майно;

поділу підлягає лише майно, існування якого доведено належними та допустимим доказами. Позивачем всупереч положень частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України не надано доказів, щодо наявності цього майна, клопотання про витребування таких доказів під час розгляду справи ОСОБА_1 не заявляла, тому суди першої та апеляційної інстанції зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням висновку щодо застосування норм права, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року у справі № 757/42885/19-ц (провадження № 61-9060св22), від 30 жовтня 2023 року у справі № 344/16831/20 (провадження № 61-11614св23), колегія суддів вважає, що постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спільною сумісною власністю подружжя стоянкового судна та самохідно-моторного, прогулянкового судна слід скасувати, рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі, постанову апеляційного суду в частині поділу цього майна скасувати, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку за кожним на стоянкове судно та на самохідно-моторне, прогулянкове судно, постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо поділу не введеного в експлуатацію незавершеного будівництвом садового будинку за адресою: АДРЕСА_6 та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_7 залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя на стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7» та самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9» скасувати, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року в цій частині залишити в силі.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме: стоянкового судна типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7» та самохідно-моторного, прогулянкового судна типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9» скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку за кожним на стоянкове судно типу 050 АВР, плавпричал, рік побудови - 2015, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_7» та самохідно-моторне, прогулянкове судно типу Навігатор-500 НОМЕР_8, рік побудови - 2019, присвоєний реєстраційний номер - «НОМЕР_9».

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та поділ садового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 та земельної ділянки площею: 0,06 (га) для колективного садівництва за адресою: АДРЕСА_7 , залишити без змін.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року в скасованій частині втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. М. Коротун

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук