Провадження №2/523/4042/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"27" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одесі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулося до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 16278,00 грн.

В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір № 4495437 про надання споживчого кредиту. Договір укладено в електронному форматі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 6000 грн 00 коп строком на 30 днів, шляхом переказу йому на банківську карту № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування та 1,90 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення позики. Станом на 25.05.2023 рік відповідач борг та нараховані відсотки не погасив. 10.04.2023 року ТОВ «Авентус Україна» предало право вимоги за договором ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу «10.4/23-Ф від 10 квітня 2023 року. Таким чином, представник позивача посилаючись на умови договору просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 червня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачки, яка причини неявки не повідомила, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд установив, що 21.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4495437. Договір укладено в електронному форматі, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримала позику у розмірі 6000 грн 00 коп строком на 30 днів, шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування, та 1,90 % від залишку суми кредиту за кожний день прострочення терміну повернення позики.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на її платіжну картку підтверджується наявним у матеріалах справи рухом коштів по картці № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 за період з 20.07.2021 року по 24.07.2021 року.

10 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Ум Факторинг» було укладено договір факторингу №10.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ "УМ Факторинг", в тому числі і за кредитним договором № 4495437 від 21.07.2021р.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної в неї заборгованості за вказаним договором.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

До відношень, встановлених по кредитному договору, застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що отримавши кредитні грошові кошти, ОСОБА_1 неналежним чином виконала умови договору, внаслідок чого позивачем була нарахована заборгованість в розмірі 16278 грн 00 коп., яка складається з:

-суми кредиту в розмірі 6000 грн;

-заборгованості за відсотками за 30 днів користування кредитом в розмірі 18 грн. (із розрахунку 0,01% в день, згідно пункту 1.5.2 договору, період 22.07.2021-21.08.2021);

-заборгованості за відсотками за 90 днів користування кредитом в розмірі 10 260 грн. (із розрахунку 1,90% в день, згідно пункту 1.5.1 договору, період 22.08.2021 21.11.2021).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

При визначенні суми заборгованості, суд виходив із Виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період 20.07.2021р. по 24.07.2021р., яку суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі, із врахуванням висновків Верховного Суду викладених в постанові від 14.07.2020 року по справі № 367/4970/13-ц, постанові від 08.07.2020 року по справі №464/4985/15-ц, постанові від 02.07.2020 року по справі №753/16745/15-ц, постанові від 20.10.2020р. по справі № 456/3643/17 (провадження № 61-9882 св20), які враховуються судом на підставі ч.4 ст.263 ЦПК України.

При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості наданим представником позивача, враховує що він відповідає умовам кредитного договору. В свою чергу, відповідач заперечень на розрахунок не надала.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (ЄДРПОУ 40274286, м. Київ, вул. Ризька, буд. 37-Г)суму заборгованості за договором позики № 4495437 від 21.07.2021 року у розмірі 16278 (шістнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (ЄДРПОУ 40274286, м. Київ, вул. Ризька, буд. 37-Г) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 29.11.2023р.

Суддя: К.О. Далеко