ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8338/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Маркєлової В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя,

У С Т А Н О В И В:

12.10 2023 ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя, в якому просить:

- визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м. вартістю 844 701,00 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнати трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 109,30 кв.м., (без зазначення у прохальній частині позову її вартості) спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право приватної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви передбачені статтями 175 - 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами пункту 3 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як визначено пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, роз`яснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

В якості доказу дійсної вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна або висновок суб`єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Отже, документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За змістом описової частини позову вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,7 кв.м. становить 735 995,10 грн, а вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 109,30 кв.м., становить 844 701,00 грн.

Однак ця вартість визначена позивачем станом на час придбання цього майна, а саме: 735 995,10 грн - станом на 22.04.2013, 844 701,00 грн - станом на 20.11.2008, що не відповідає дійсної вартості майна на час подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» таст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» за подання до суду фізичною особою у 2023 році позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1073,60 грн та не більше 13 420,00 грн).

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7 360,00 грн, виходячи з ціни позову 735 995,10 грн, що порушує встановлені законодавством України вимоги щодо визначення ціни позову та розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Отже:

1). Позивачем до позовної заяви не додано документів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

2). Враховуючи, що позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо двох об`єктів нерухомого майна, незазначення позивачем дійсної вартості цих об`єктів унеможливлює правильне визначення ціни позову. Ціна позову, зазначена позивачем у позовній заяві, становить 735 995,10 грн, що взагалі не включає вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , яку вона також просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки Позивачем неправильно визначено ціну позову (без урахування вартості трикімнатної квартири), не надано доказів на підтвердження дійсної вартості майна, яке є предметом позову у цій справі - обох квартир, та підтвердження виконаних процедур з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - щодо обох квартир, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, а саме - надання документів на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, зазначення ціни позову та сплати судового збору у розмірі відповідно до визначеної позивачем ціни позову, виходячи з дійсної вартості майна станом на час подання позову.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Керуючись нормами ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Установити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Маркєлова