ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/354/23 Справа № 212/1701/21 Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
31 травня 2023 року м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Кішкіної І.В.,
суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №212/1701/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року позов АТ «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2013 по лютий 2021 року у розмірі 45476,46 грн, суму індексу інфляції в розмірі 9104,86 грн, 3% річних у розмірі 3153,41 грн, всього 57734,84 грн, та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за централізоване опалення, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 серпня 2020 року по лютий 2021 року скасовано.

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване опалення, інфляційних втрат та 3% річних за період з 01 серпня 2020 року по лютий 2021 року відмовлено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2013 року по 01 серпня 2020 року залишено без змін, зазначивши до стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» за період з 01 жовтня 2013 року по 01 серпня 2020 року заборгованості за централізоване опалення в сумі 36000,37 грн, інфляційні втрати в сумі 9100,46 грн, 3% річних в сумі 3146,19 грн, всього 48246,02 грн.

25 травня 2023 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , надійшла заява про винесення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, в розмірі 15000,00 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судове рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, тому питання про ухвалення додаткового рішення у справі має бути вирішено у тому ж порядку.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що апеляційна заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що 21 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Яковлєвим І.О. укладено договір про надання правової допомоги №123/2, відповідно до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі і на умовах, передбаченим цим договором, а клієнт зобов`язаний прийняти та оплатити надану правову допомогу у порядку та строки обумовлені сторонами.

Згідно з ордером на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги №123/2 від 21 листопада 2020 року надає ОСОБА_1 правову допомогу, зокрема, в Дніпровському апеляційному суді.

Відповідно до акту виконаних робіт від 22 травня 2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №123/2 від 21 листопада 2020 року в процесі підготовки до суду була складена апеляційна скарга у справі №212/1701/21 з додатками, вартість виконаних робіт становить 15000,00 грн.

Отже, наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічного висновку дійшов суд в постановах Верховний Суд від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18 (провадження №61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі №640/4126/19 (провадження №61-14735св20).

Крім того, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, керуючись принципом співмірності, а також часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , (16,44%) колегія суддів вважає за необхідне стягнути з АТ «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1000,00 грн.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання колегії, відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, а також пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 270, 368, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000 (тисяча) гривень 00 копійок.

В іншій частині заяви розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 31 травня 2023року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста