Справа № 638/4832/18
Провадження № 2-з/638/50/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов Станіслав Давидович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лученко Аліна Михайлівна про визнання права власності за законом та визнання недійсним договір купівлі-продажу та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов Станіслав Дмитрович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна про визнання добросовісним набувачем,-

встановив:

В провадженні Дзержинського районного сулу м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов С.Д., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лученко А.М. про визнання права власності за законом та визнання недійсним договір купівлі-продажу та зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов С.Д., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. про визнання добросовісним набувачем.

29 травня 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 22 вересня 2016 року, серія та номер 276 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лученко А.М. (запис про право власності№ 16597802 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

В обґрунтування заяви зазначає, що після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, в тому числі і на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 26 серпня 2009 року Загородніх звернулась до Шостої Харківської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак зареєструвати право власності на вказану квартиру як спадкоємець заявник не може, оскільки квартира незаконно вибула із складу спадщини через вчинення групою осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_11 злочинів кваліфікованих за ч. 2 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. Зокрема квартира була відчужена на підставі підробленої довіреності начебто підписаною сестрою ОСОБА_1 . Діяльність вказаної злочинної групи була викрита правоохоронними органами. На даний час кримінальна справа перебуває у провадженні Ленінського районного суду м. Полтави під № 646/12146/13-к. Також зазначає, що після смерті ОСОБА_9 та по теперішній час вказана квартира вже п`ять разів перепродувалась. Крім того, під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання угод недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та виселення вказана квартира була відчужена ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 . Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження квартири, що унеможливить ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема крім іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Виходячи зі змісту ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинна бути вказівка на конкретне майно боржника, на яке запропоновано накласти арешт. Накладення арешту на майно відповідача допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку із вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, а також чи не перешкоджає такий вид забезпечення здійсненню господарської діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна/закриття рахунків чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов С.Д., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лученко А.М. про визнання права власності за законом та визнання недійсним договір купівлі-продажу та зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов С.Д., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв А.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко І.А. про визнання добросовісним набувачем.

Предметом заявлених позовних вимог ОСОБА_1 окрім іншого є визнання права власності за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9 .

З матеріалів справи встановлено, що після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартира, яка належала їй на праві власності неодноразово відчужувалась на користь третіх осіб, останній раз 26 вересня 2016 року на користь ОСОБА_7 .

Таким чином, виходячи із суті позовних вимог, враховуючи, що вказана квартира неодноразово перепродувалась, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення та відновлення позивачем порушених прав в разі можливого задоволення позову.

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов Станіслав Давидович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лученко Аліна Михайлівна про визнання права власності за законом та визнання недійсним договір купівлі-продажу та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотов Станіслав Дмитрович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Звєрєв Андрій Миколайович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харченко Інна Анатоліївна про визнання добросовісним набувачем - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2016, серія та номер 276 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лученко Аліною Михайлівною (запис про право власності № 16597802 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Рибальченко