Справа № 336/2803/23
пр. 2-о/336/254/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинного зв`язку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з означеною заявою.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя знаходить заяву такою, що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зокрема, чинне цивільне процесуальне законодавство не регулює залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження. Тому при вирішенні питання щодо залишення без руху заяви поданої в порядку окремого провадження суд керується положеннями ЦПК України, якими врегульовано порядок залишення без руху позову.

Так, суддя, перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України, встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку із таким.

За нормою ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У листі ВСУ від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», наголошено, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: - тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; - якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Натомість, ч.1,4,6 ст.294 ЦПК України врегульовано обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Більш того, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так, в порушення ч. 3 ст.42 ЦПК України заявницею не зазначено заінтересовану особу, права якої можуть бути порушення рішенням у цій справі.

Враховуючи, що заявниця фактично заявляє вимоги про встановлення факту батьківства, подання якої чітко врегульовано ст.130 СК України, та механізм розгляду таких справ передбачає подання позову на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку, що також узгоджується із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793.

Так, заявником не надано доказів досудового врегулювання спору, звернення до відповідних органів державної реєстрації актів цивільного стану чи їх відмови у внесенні змін до актового запису про народження.

Крім того, частина наданих письмових доказів не містить обов`язкових та/або необхідних реквізитів, що підлягає усуненню. Зокрема, відповідно до правил Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаазька конференція з міжнародного приватного права від 05.10.1961, яка набрала чинності для України 22.12.2003), на таких документах, як свідоцтво про смерть, має бути проставлений апостіль, який свідчить про автентичність підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, а також автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Крім того, надання певного доказу без нотаріально посвідченого перекладу не є допустимим. Закріплена правилами нотаріального діловодства процедура посвідчення перекладу є єдино допустимою процедурою для верифікації правильності перекладу певного документа.

Тобто, заявниці слід додати докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі наведеного, суддя приходить до висновку, що дану заяву слід залишити без руху надавши заявнику строк на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177, 185, 294, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинного зв`язку залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення вказаних недоліків не більше п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити заявниці, що у випадку невиконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива