1Справа № 335/1494/23 2/335/1050/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Логінової Вікторії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Логінової В.В. звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання місця проживання дитини з матір`ю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2016 року. 3 моменту укладення шлюбу вони мешкали в квартирі, яка належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності подружжя, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Від шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3 літа 2021 року відносини між позивачем та відповідачем погіршилися, що поступово призвело до припинення сімейних подружніх відносин, в зв`язку з чим з грудня 2021 року позивач припинила спільне з відповідачем проживання та переїхала до квартири, що їй належить за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач залишився проживати за своїм місцем реєстрації.

25 липня 2022 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ними було розірвано. Незважаючи на те, що після розірвання шлюбу малолітня донька ОСОБА_3 залишилась проживати з позивачем, сторони не можуть добровільно вирішити питання про визначення місця проживання їх доньки. Відповідач належним чином виконує обов`язки батька, приймає участь у вихованні доньки, відвідує та спілкується з нею. В той же час, відповідач неодноразово висловлювався, що він бажає, щоб донька проживала разом з ним за адресою свого місця проживання.

Позивач не чинить перешкод відповідачу щодо його участі у вихованні доньки та його спілкування з нею. Однак, заперечує проти проживання доньки з відповідачем, оскільки з урахуванням віку малолітньої ОСОБА_3 , наявності стійкого психоемоційного зв`язку між матір`ю та дочкою, належних житлово-побутових умов, необхідних для її зростання та розвитку, позивач вважає, що дитині буде краще проживати разом з матір`ю.

Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06.04.2023.

06.04.2023 ухвалою суду витребувано від органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району висновок щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Логінова В.В., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справу у судове засідання не з`явилися, разом з цим від представника позивача - адвоката Логінової В.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим від представника відповідача адвоката Іванісова В.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, у якій зазначив, що позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав висновок про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.11.2016 перебували у шлюбі, зареєстрованому Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 17.11.2016, актовий запис № 322.

У цьому шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.09.2017 Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 731.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.07.2022 у справі №335/3528/22, яке набрало законної сили 25.08.2022, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

На даний час, малолітня донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до характеристики наданої КНП «Обласний дошкільний заклад з надання психіатричної допомоги та реабілітації» Запорізької обласної ради, ОСОБА_1 з 01.09.2016 року працює на посаді лікаря-психіатра дитячого та лікаря педіатра. За час роботи проявила себе вимогливою та принциповою до себе та підлеглих. Чуйна, уважна до хворих та товаришів по роботі. Користується авторитетом в колективі лікарні та серед пацієнтів. Працює продуктивно, відрізняється загальною культурою та високим моральними якостями. Отримує стабільний дохід.

Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визначення місця проживання малолітньої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.05.2023 №01-10/971, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідатиме інтересам дитини.

Відповідач проти задоволення позову про визначення місця проживання доньки разом з матір`ю не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також те, що відповідач позов визнав, не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з матір`ю, позивачем по справі, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її проживання буде відповідати інтересам дитини, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання малолітньої дитини за місцем проживання її матері ОСОБА_1 .

Позивачем не порушувалось питання про розподіл судових витрат, а тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, ст.ст. 12, 13, 81, 76-81, 198, 200, 206, 211, 223, 247 ЦПК України, ст.ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.І. Рибалко