Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2640/23
номер провадження 2/695/1055/23

29 листопада 2023 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Середи Л.В.,
за участю секретаря Варданян Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, яка була заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12.07.2020р. відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілями Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .
Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2020р. визнано ОСОБА_1 . Крім того, відносно ОСОБА_1 12.07.2020р. було складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ №106279 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Золотоніського міськрайонного суду від 25.11.2020р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №ЕР-200198435, яким забезпечено транспортний засіб Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 .
Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, то ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_1 на суму сплаченого страхового відшкодування, а саме 130 000.00 грн.
Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму коштів, а також суму сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн.
Ухвалою суду від 01.08.2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
26.08.2023р. на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_1 , відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував повністю посилаючись на те, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП належно не встановлена, адже провадження по справі було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, без встановлення вини особи та доведення факту, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім вказаного вважає, що позивач звернувся до суду із даною позовною заявою з пропуском строку позовної давності, встановленої законом.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, однак від представника відповідача, адвоката Бруса С.М. надійшла до суду заява, в якій він просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.
За вказаних обставин суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та здійснює розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР-200198435, забезпечений транспортний засіб Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 .
12.07.2020р. о 22 год. 00 хв. на 103 км + 650 м. а/д Бориспіль-Запоріжжя, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної дистанції, в результаті чого скоїв наїзд у задню частину попутного автомобіля Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 , завдавши матеріальні збитки.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля Renault Trafic, була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», згідно поліса № ЕР-200198435.
Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано відповідача, який керував автомобілем Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2020р. у справі №695/1653/20.
Окрім вказаного, із змісту постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2020р. у справі №695/1652/20 вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №106279 ОСОБА_1 12.07.2020 року о 21 год. 20 хв., на 103- км + 650 м. автодороги Бориспіль-Запоріжжя керував автомобілем Reno Trafic, д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося за допомогою алкотетстера «Drager» в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Провадження по даній справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Власник пошкодженого автомобіля Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування, а тому 14 та 22 липня 2020р. представником позивача за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було оглянуто пошкоджений автомобіль Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 .
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування позивач здійснив страхове відшкодування за ремонт вказаного вище транспортного засобу, що підтверджується платіжним дорученням № ЗР075801 від 29.07.2020р..
Судом встановлено, що розрахунок суми страхового відшкодування здійснений на основі ремонтної калькуляції №20-0319116 від 22.07.2020р.
Відповідно до п. п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Між позивачем та ОСОБА_2 було узгоджено розмір страхового відшкодування та проведено відшкодування без проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу, що відповідає вимогам пункту 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з положеннями п. п. 5.1, 5.2, 7.12 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Для визначення вартості КТЗ, його складників, а також для складання калькуляції відновлювального ремонту у виняткових випадках (за відсутності необхідних довідкових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ.
Страховиком надано ремонтну калькуляцію (детальне розшифрування вартості робіт, заміну та ремонт деталей), зроблену за програмою в системі AUDATEX. В даній системі автоматично відповідна програма видає відомості про вартість оригінальних запчастин і деталей, які є актуальними на день розрахунку.
Визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою комп`ютерної програми «AUDATEX», не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма «AUDATEX» рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно із ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Види обов`язкового страхування в України визначені статтею 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 цієї статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон).
Пунктами 1.4, 1.7 статті 1 Закону визначено, що особами, відповідність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який визначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно із п.п. а) п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»№1961-15 від 01.07.2004 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Провина відповідача у ДТП встановлена за постановою суду від 06.08.2020, якою відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягнення у виді штрафу.
Заперечуючи право позивача на подання даного позову відповідач вказує, що його вина у керуванні автомобілем Renault Trafic, н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння належно не доведена, адже постановою суду від 25.11.2020р. провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Однак з такими доводами відповідача суд погодитись не може, оскільки закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова ВС від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18).
При цьому, у постанові ВС від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.
При розгляді справ про адміністративне правопорушення суд, доходячи висновку про відсутність в діях особи події та складу адмінправопорушення закриває провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а не у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки вказане тягне погіршення правового становища особи, що є неприпустимим.
Така практика Верховного Суду щодо правових наслідків закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є сталою, що враховується судом при розгляді даної справи.
Щодо строків позовної давності суд зауважує наступне.
У п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Оскільки, як встановлено судом, страхове відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплачено 29.07.2020 року, відтак перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати.
Крім цього варто врахувати, що 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України установлений карантин, дію якого було неодноразово продовжено Постановами КМУ № 392.
Відтак, оскільки строки, визначені ст. 257 ЦК України продовжуються на час дії карантину, то звернувшись до суду 13.07.2023 позивач дотримався строку позовної давності.
Таким чином, враховуючи, що позивачем у порядку та в межах визначених законом було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є підставою для регресних вимог відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжного доручення №ЗР052466 від 29.06.2023 вбачається, що позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 2684.00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 979, 980, ЦК України, ст.ст. 13, 81, 258, 265, 268 ЦПК України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Середа