Справа № 464/3011/22 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/811/122/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадженнябез повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 532,50 грн та завдану моральну шкоду в розмірі 30 000,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що у зв`язку із заподіянням відповідачем фізичного насильства відносно неї, що підтверджено судовим рішенням, завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях та постійному перебуванні у стресовому стані, відривом від нормального життя, виникла необхідність звернення за медичною допомогою до лікаря. На відшкодування майнової шкоди зазначає, що лікарем невропатологом було призначено позивачу КТ головного мозку вартість такого складає 1 500 грн, також придбано гель по ціні 32,50 грн, що складає загальну суму майнової шкоди у розмірі 1 532,50 гривень.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що у зв`язку із побиттям позивача відповідачем, остання була змушена звертатись до лікаря. За результатами огляду лікаря невропатолога КНП «4-а міська поліклініка м. Львова» 22.04.2022 ОСОБА_1 був встановлений діагноз - поверхнева травма інших частин голови та призначено КТ кісток черепа та головного мозку. 23.04.2022 позивач пройшла КТ обстеження в Установі благодійного фонду «Центр медичних інновацій», за що було здійснено оплату в розмірі 1500,00 грн. Вже за результатами повторно огляду у лікаря невропатолога, після проходження КТ головного мозку, ОСОБА_1 був встановлений діагноз - інші розлади вегетативної нервової системи.

Таким чином, позивачу, у зв`язку із заподіянням відповідачем фізичного насильства відносно неї, що підтверджено судовим рішенням, завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях та постійному перебуванні у стресовому стані, відривом від нормального життя, оскільки виникла необхідність звернення за медичною допомогою до лікаря, неможливість перебування у суспільстві у зв`язку із зовнішнім виглядом після побиття (нанесені значні видимі травми обличчя) тощо.

Вважає, що суд розглянув справу односторонньо, не взяв до уваги відсутність будь- якої позиції з приводу позову відповідача, відсутність з його сторони будь-яких пояснень або доказів на спростування доводів позивача, наведених у позовній заяві.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задоволити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд зазначив про те, що постанова суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, якою встановлено, що позивачці не було спричинено тілесних ушкоджень не може бути доказом про завдання їй матеріальної та моральної шкоди.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Сихівського районного суду м.Львова від 06 травня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 16 травня 2022 року.

Зазначеною постановою встановлено, що відповідач, 14 квітня 2022 року о 13:30 год, за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , умисно давав ляпаси та стусани свої тітці ОСОБА_1 , чим вчинив фізичне насильство без тілесних ушкоджень.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вина заподіювача шкоди.

Зважаючи на наведене при вирішенні спору про стягнення шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу (позивачам) шкоди; протиправність діяння відповідача (відповідачів); наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів); а також вину заподіювача (заподіювачів) шкоди.

При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що відповідач вчинив фізичне насильство, яке полягало у нанесені умисних ляпасів та стусанів свої тітці ОСОБА_1 ,що стверджується постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Висновок суду про те що, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що неправомірними діями відповідача їй завдана та моральна шкода є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи.

Встановивши те, що неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно шкоди, яка полягала у фізичному насильстві, встановлено протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням та вину відповідача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково в частині стягнення моральної шкоди.

Ураховуючи наведене, а також засади розумності та справедливості колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди 2000 грн. буде достатнім для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що заподіяння матеріальної шкоди не доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, або змінює рішення.

За приписами частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.05.2023

Головуючий

Судді