ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - Пищиди М.М.

Суддів - Деркач Н.М., Ткаченко І.Ю.

ознайомившись з апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кам`янської міської ради на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради про визнання угоди дійсною , визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року вищезазначений позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Виконавчий комітет Кам`янської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій також заявив клопотання про поновлення строку в обгрунтування якого зазначали, що скаржник звертає увагу суду, що вони не знали та не могли знати про подання ОСОБА_1 позову, як наслідок на думку скаржника порушено права та інтереси останього.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12.11.2018 у справі №54/239.

Колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Дніпродзержинської міської ради ( Кам`янської міської ради) був присутній в судовому засіданні при винесенні оскаржуваного рішення, та був обізнаний про те, що є судове рішення яким задоволено позовні вимоги, що не позбавляло останніх можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою (а.с.22-23).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

У даному випадку, рішення суду ухвалено 27 березня 2007 року, а апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янської міської ради подано 02 листопада 2023 року, тобто зі спливом більш ніж одного року з дня постановлення рішення суду; при цьому скаржником не зазначені та матеріалами справи не підтверджені обставини пропуску строку, пов`язані з виникненням обставин непереборної сили, що унормовано пунктом 2 частини 2 ст. 358 ЦПК України, а також не доведено матеріалами справи неповідомлення скаржника про розгляд справи, що передбачено пунктом 1 частини 2 ст. 358 ЦПК України.

Щодо застосування виняткового правила, за умови якого суд апеляційної інстанції може поновити строк на апеляційне оскарження та відкрити апеляційне провадження після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення (пункт 2 частини другої статті 358 ЦПК України), то колегія суддів констатує відсутність доводів заявника про те, що пропуск зазначеного строку відбувся внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію апелянта своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання своїх процесуальних обов`язків щодо оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, заявник не надав.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

За встановлених обставин, визначивши, що заявник мав об`єктивну можливість звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою у встановлені процесуальним законом строки, відсутність обставин, що унеможливлювали своєчасне звернення цієї сторони до суду з апеляційною скаргою, суд апеляційної інстанції робить висновок про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кам`янської міської ради на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу юридичної визначенності.

Таким чином, враховуючи наведене та вимоги ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження понад 16 років та обставин, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України не встановлено, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Відмова у відкритті апеляційного провадження не позбавляє сторону права на повторне звернення у випадку наявності обставин непереборної сили, або іншого належного обгрунтування неможливості захисту прав апелянта в інший спосіб.

Керуючись частиною другою статті 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Кам`янської міської ради на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської Ради про визнання угоди дійсною, визнання права власності.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:

Судді: