Справа № 760/7792/14 Головуючий в суді І інстанції Оксюта Т.Г.
Провадження № 22-ц/824/1278/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Шевчук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступник в частині вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») до ОСОБА_1 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що 22 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», було укладено кредитний договір № 1037-Ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії у розмірі 1 870 000,00 доларів США, строком до 21 листопада 2012 року.

26 травня 2008 року додатковим договором № 2 до вказаного кредитного договору були внесені зміни до пункту 1.2 кредитного договору,у результаті чого загальний ліміт заборгованості за кредитом становив 9 701 050,00 грн та складався з двох частин: перша частина - ліміт заборгованості за кредитом у розмірі 9 624 037,50 грн (основний кредитний ліміт); друга частина - кредит з лімітом заборгованості, який складає 77 012,50 грн (додатковий кредитний ліміт).

Зазначав, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 16 592 450,63 грн. 07 березня 2008 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1116-Ф на суму 106 425,00 доларів США зі сплатою12 % річних, строком до 06 березня 2028 року.

Відповідач не у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф станом на 27 грудня 2012 року становила 96 512 доларів США.

18 червня 2014 року між ПАТ «Сведбанк» (яке змінило назву на ПАТ «Омега Банк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» придбало права вимоги за кредитами ПАТ «Омега Банк».

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених вимог, ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф у розмірі 27 551 063,65 грн та заборгованість за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф у розмірі 4 244 981,28 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що в матеріалах справи містяться виписки по рахункам за кредитними договорами № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року та № 1116-Ф від 07 березня 2008 року, які є первинними бухгалтерськими документами відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Проте, на думку позивача, судом першої інстанції не надано ніякої оцінки та не наведено мотивів відхилення доказів у вигляді вищевказаних виписок по рахункам.

Також вказує на те, що висновок експерта щодо кредитного договору № 1037-Ф від 22 листопада 2007 року містить інформацію відносно питань, які не були поставлені судом.

Зазначає, що в ухвалі Солом?янського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року на питання експерта було постановлено питання саме про відповідність розрахунку заборгованості умовам укладених кредитних договорів, а не про наявність чи відсутність документів, що підтверджують видачу кредитних коштів. Натомість експерт дійшла висновку про те, що розрахунок заборгованості не відповідає умовам укладених договорів саме з причини відсутності в матеріалах справи документів, підтверджуючих видачу кредиту. До того ж розрахунок заборгованості в сумі 27551063,65 грн., на предмет правильності якого було призначено експертизу, відображає заборгованість лише за кредитним договором № 1037-Ф та не має ніякого відношення до кредитного договору № 1116-Ф. В той же час експертом з невідомих причин досліджено відповідність розрахунку заборгованості в сумі 27551063,65 грн. умовам двох кредитних договорів - 1037-Ф та 1116-Ф.

Вказує, що оскільки в матеріалах справи містяться розрахунок заборгованості та виписки по рахункам, правильність проведеного позивачем розрахунку суми, що підлягає стягненню, може бути вирішена судом шляхом надання оцінки умовам кредитних договорів в сукупності з наявними в матеріалах справи доказами. Тобто вирішення питання щодо перевірки правильності розрахунків заборгованості не потребувало спеціальних знань.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залучено до участі у справі ТОВ «Вердикт - Капітал» як правонаступника процесуальних прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у справі призначено додаткову судову економічну експертизу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем роздруківки меморіальних ордерів не містять обов`язкових реквізитів, не відповідають вимогам, що пред`являються до оформлення документів відповідно до Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254. Також, суд першої інстанції виходив із того, що розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором № 1037-Ф підготовлено та підписано працівником ПАТ «Сведбанк» і цей розрахунок є носієм його особистої інтелектуальної роботи, а не документом на підтвердження факту отримання коштів ОСОБА_1 .

Аналогічних висновків дійшов суд першої інстанції і відносно доказів щодо підтвердження заборгованості за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновкамми суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2007 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» (який змінив назву на ПАТ «Омега Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1037-Ф, відповідно до вимог якого банк надав позичальнику кредит у вигляді мультивалютної кредитної лінії у доларах США та гривнях з лімітом заборгованості 1 870 000,00 доларів США, на умовах, передбачених договором,а позичальник зобов`язався одержати кошти кредиту, а також повернути кредит у строки, визначені у пункті 1.3 договору, сплатити процентиза користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Загальний ліміт заборгованості за кредитом: 1 870 000,00 доларів США. Кредит складався із двох частин: перша частина - ліміт заборгованостіза кредитом - 1 854 750,00 доларів США (основний кредитний ліміт), друга частина - ліміт заборгованості за кредитом 15 250,00 доларів США (додатковий кредитний ліміт). Строк надання кредиту - 22 листопада2007 року, строк повернення кредиту - по 21 листопада 2012 року включно. Процентна ставка за користування коштами кредиту у доларах США - 12 % річних, у гривнях - 14 % річних. Цільове призначення кредиту: основний кредитний ліміт - на придбання майнових прав на квартири, право власності на яке виникне у ОСОБА_1 у майбутньому, шляхом придбання цінних паперів, що зазначені у додатку № 1 до кредитного договору; додатковий кредитний ліміт - на споживчі потреби (а. с. 22-29 т. 1).

Згідно пункту 2 вказаного кредитного договору, кредит надається за письмовим зверненням позичальника (у одному екземплярі) після укладення (відповідно до розділу 5 договору) договорів у забезпечення виконання зобов`язань за договором. Кошти кредиту надаються у готівковій та (або) безготівковій формі, в тому числі шляхом їх перерахуванняна користь кредиторів позичальника (продавців, виконавців робіт тощо) відповідно до укладених з ними договорів.

Пунктом 4 вказаного кредитного договору встановлено, що кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним у повному обсязі у валюті кредиту не пізніше 21 листопада 2012 року на рахунок для обліку наданого кредиту. Позичальник здійснює платежі за договором у такій черговості: прострочені зобов`язання за процентами, строкові платежі за процентами, прострочені зобов`язання за кредитом, строкові платежі за кредитом, пеня, інші платежі за договором.

Згідно пункту 6 кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту в доларах США позичальник на вимогу банку сплачує банку за кожний день прострочення платежів пеню, яка сплачується у гривнях за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день здійснення платежу, у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, та суми своєчасно не повернутих коштів. У разі порушення строків погашення кредиту в гривнях позичальник на вимогу банку сплачує банкуза кожний день прострочення платежів пеню у розмірі, що розраховується, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, та суми своєчасно не повернутих коштів. У разі порушення строків сплати процентів у гривнях за користування кредитом та комісій позичальник на вимогу банку сплачує банку за кожний день прострочення платежів пеню у розмірі, що розраховується, виходячиіз подвійної облікової ставки НБУ та суми боргу. У разі порушення строків сплати процентів в доларах США за користування кредитом та комісій позичальник на вимогу банку сплачує банку за кожний день прострочення платежів пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ та суми боргу.

30 листопада 2007 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави цінних паперів № 1037-Ф/1017-Ф/821-Ф/ЗЦП-1, із додатковим договором від 07 лютого 2008 року № 1, відповідно до умов якого заставодавець як боржник передає, а заставодержатель приймає у заставу предмет застави, визначений розділом 2 договору застави, на забезпечення зобов`язань позичальника ОСОБА_1 , що випливають із кредитного договору від 20 листопада 2007 року № 1037-Ф, включаючи всі зміни, додатки, доповнення та додаткові договори до нього, що можуть виникнути в майбутньому, який укладено між ЗАТ «СведбанкІнвест» та ОСОБА_1 (а. с. 49-57 т. 2).

07 лютого 2008 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф, яким внесли наступні зміни в умови кредитного договору: пункт 1.2 кредитного договору викладено у такій редакції:

1.2. загальний ліміт заборгованості за кредитом: 1 921 000,00 доларів США. Кредит складається із двох частин: перша частина - ліміт заборгованості за кредитом 1 905 750,00 доларів США (основний кредитний ліміт), друга частина - кредит з лімітом заборгованості, який складає 15 250,00 доларів США (додатковий кредитний ліміт). Інші умови кредитного договору залишені незмінними (а. с. 30 т. 1).

07 лютого 2008 року між ЗАТ «СведбанкІнвест» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до договору застави цінних паперів № 1037-Ф/ЗЦП-1, у якому було враховано збільшення кредитного ліміту (а. с. 58-63 т. 2).

26 травня 2008 року між ЗАТ «СведбанкІнвест» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф, яким внесли наступні зміни в умови кредитного договору: пункт 1.2 кредитного договору викладено у такій редакції:

1.2. загальний ліміт заборгованості за кредитом: 9 701 050,00 грн. Кредит складається із двох частин: перша частина - ліміт заборгованості за кредитом: 9 624 037,50 грн (основний кредитний ліміт), друга частина - кредит з лімітом заборгованості, який складає 77 012,50 грн (додатковий кредитний ліміт). Інші умови кредитного договору залишені незмінними (а. с. 31 т. 1).

07 березня 2008 року між ЗАТ «СведбанкІнвест», який є правонаступником ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1116-Ф, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у доларах США на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався одержувати кошти кредиту, а також повернути кошти кредиту у строки, визначені у графіку погашення кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Розмір кредиту - 106 425,00 доларів США, строк одержання кредиту - 07 березня 2008 року, строк повернення кредиту - починаючи з квітня 2008 року відповідно до графіку погашення кредиту (додаток 1 до договору) з датою повного повернення 06 березня 2028 року, процентна ставка за користування коштами кредиту 12 % річних; придбання квартири шляхом придбання цільових облігацій емітенту приватної фірми «Будівельна фірма ГАП», що надають право на отримання у власність двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , однокімнатної квартири АДРЕСА_2 та споживчі потреби (а. с. 8-21 т. 1).

Згідно пункту 2 вказаного кредитного договору, кредит надається за письмовим зверненням позичальника після укладення (відповідно до розділу 5 договору) договорів у забезпечення виконання зобов`язань за договором, а також після сплати позичальником власних коштів у сумі не менше 20 % від вартості облігацій по договору купівлі-продажу облігацій, відповідно до якого до позичальника перейшло або перейде право власності на облігації, визначені у пункті 5.1. Письмове звернення подається позичальником у одному екземплярі та має містити: дату, розмір кредиту, його цільове призначення та строки здійснення банком платежу. Кошти кредиту надаються у готівковій та (або) безготівковій формі, у тому числі шляхом їх перерахування на користь кредиторів позичальника (продавців, виконавців робіт тощо) відповідно до укладених з ними договорів.

Пунктом 4 вказаного кредитного договору кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним у валюті кредиту на рахунок для обліку наданого кредиту (підпункт 2.1.1 договору) з додержанням строків, визначених у графіку погашення кредиту (додаток № 1 до договору). Позичальник здійснює платежі за договором у такій черговості: прострочені зобов`язання за процентами, строкові платежі за процентами, прострочені зобов`язання за кредитом, строкові платежі за кредитом, пеня, інші платежі за договором.

Згідно пункту 6 кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту або процентів позичальник на вимогу банку сплачує банком за кожний день прострочення платежів пеню, яка сплачується у гривнях за курсом НБУ на день здійснення платежу, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, та суми своєчасно не повернутих коштів.

Додатками до даного договору є графік повернення кредиту і тарифи по проведенню кредитних операцій з фізичними особами.

07 березня 2008 року між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір № 1116-Ф/ІП-1, відповідно до умов якого іпотекодавець як боржник передав, а іпотекодержатель прийняв у іпотеку предмет іпотеки (квартиру АДРЕСА_2 ), на забезпечення зобов`язань позичальника, що випливають із кредитного договору від 07 березня 2008 року № 1116-Ф (а. с. 64-68 т. 2).

ПАТ «Сведбанк» є правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях ПАТ «СведбанкІнвест», приєднаного у процесі реорганізації.

ПАТ «СведбанкІнвест» було зареєстроване як юридична особа із назвою АКБ «СосьєтеЖенераль Україна», 12 жовтня 2001 року НБУ зареєстровано зміну назви на ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», 18 грудня 2007 року НБУ зареєстровано зміну назви на ЗАТ «Сведбанк-Інвест», 12 червня 2009 року НБУ зареєстровано зміну назви на ПАТ «СведбанкІнвест» (а. с. 32-55 т. 1).

Рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив своє найменування на ПАТ «Омега Банк», а 18 червня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, за умовами якого було передано у тому числі право вимоги за кредитними договорами № 1037-Ф та 1116-Ф, укладеними із ОСОБА_1 (а. с. 135-143 т. 1, 36-48 т. 2).

Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Дельта Банк» розмір заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф становить 27 551 063,65 грн, що складається із суми заборгованості за кредитом - 9 549 461,66 грн, суми заборгованості за відсотками - 10 163 475,71 грн, пені - 7 260 943, 92 грн, 3% річних - 569 569, 33 грн, суми заборгованості за кредитом - 2 686,86 грн, суми заборгованості за відсотками - 2 762,67 грн, пені - 2 006,15 грн, 3% річних - 157,35 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Дельта Банк» розмір заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф становить 4 244 981,28 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом - 96 512 дол США, що становить 2 027 255,70 грн, суми заборгованості за відсотками - 70 158,55 дол США, що становить 1 473 695,71, суми заборгованості за комісіями - 22 332,62 грн, пені - 674 389,23 грн, 3% річних - 47 308,02 грн (а.с.214-219 т.1).

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14 квітня 2017 року № 6233/16-45/7071/17-45, розрахунок заборгованості у сумі 27 551 063,65 грн позичальника ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» є необґрунтованим та не відповідає умовам укладених договорів та бухгалтерських документів, які містяться у матеріалах справи. За результатами дослідження наявних у матеріалах справи документів, підтвердити надання ОСОБА_1 кредитних коштів на суму 106 425,00 доларів США та 9 620 212,18 грн за кредитними договорами від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф та від 07 березня 2008 року № 1116-Ф не видається за можливе, а тому провести розрахунок відсотків за користування кредитними коштами також не видається за можливе, так як документально не підтверджується виникнення та період існування фактичної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Сведбанк Інвест» (а. с. 131-146 т. 3).

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (не належне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Вимоги статей 81, 229, 263, 264, 365 ЦПК України зобов`язують суд з`ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (чинного на момент розгляду справи судом першої інстанції), та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (чинного на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св18).

За змістом статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Верховний Суд у справі № 204/2217/16-ц, № 367/786/17, № 723/602/17, дійшов такого правового висновку: «належним чином дослідити поданий стороною доказ (у даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним та незрозумілим, суд не врахував наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично ухилився від вирішення спору по суті».

Таким чином, колегія судів вважає, що суд першої інстанції, поклавши в основу свого рішення про відмову у задоволенні позову висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 14 квітня 2017 року № 6233/16-45/7071/17-45, не встановив розмір суми кредитних коштів, яку позичальник отримав від банку на виконання умов спірних кредитних договорів, а також яку саме суму кредиту та процентів він сплатив на користь банку, відповідно тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року у справі призначено додаткову судову економічну експертизу.

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 серпня 2022 року № 24254/24255/21-71/32711/21-71/20833:20835/22-71, отримання ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф та кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф, в межах наданих документів, не підтверджується, оскільки матеріали справи містять не підписані заяви на видачу готівки, меморіальні ордери та платіжні доручення, що не відповідає вимогам п.2 глави 3 розділу ІІІ Інструкції №337 (а.с. 193-211 т. 7).

Згідно із статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Висновок експерта є письмовим доказом у справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає його як доказ, чи відхиляє його.

Саме такий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 638/16054/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 227/1524/16-ц, від 12 вересня 2018 року у справі № 638/16054/16-ц (провадження № 61-476св18), від 16 січня 2019 року у справі № 227/1524/16-ц (провадження № 61-3534св18), від 17 грудня 2019 року у справі № 210/5206/16-ц (провадження № 61-39725св18).

Верховним судом у справі № 200/5647/18 вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами.

Так, на підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів матеріали справи містять заяви на видачу готівки, меморіальні ордери та платіжні доручення, у яких зазначена назва банку - АТ «СведбанкІнвест» (приватне) не підписані відповідачем: заява про видачу готівки від 07 березня 2008 року, зміст операції - надання позики згідно угоди від 07 березня 2008 року № 1116-Ф у сумі 106 425,00 доларів США, що еквівалентно 537 446,25 грн, платіжне доручення від 14 грудня 2007 року в сумі 1 490,00 грн, призначення платежу - за депозитарні послуги, договір від 15 листопада 2007 року 272-Д/2007; заява на видачу готівки від 23 січня 2008 року в сумі 84,13 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 15 лютого 2008 року в сумі 212,74 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 20 березня 2008 року в сумі 154,03 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 14 квітня 2008 року в сумі 99,36 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 13 травня 2008 року в сумі 100,52 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 13 червня 2008 року в сумі 97,27 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 11 липня 2008 року в сумі 90,46 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 11 серпня 2008 року в сумі 100,51 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 10 вересня 2008 року в сумі 94,02 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 13 жовтня 2008 року в сумі 100,51 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; заява на видачу готівки від 12 листопада 2008 року в сумі 63,31 грн, зміст операції - надання позики згідно угоди від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф; меморіальні ордери від 22 листопада 2007 року на оплату іменних цільових безпроцентних облігацій за договором купівлі-продажу облігацій; меморіальні ордери від 07 лютого 2008 року на оплату іменних цільових облігацій за додатковою угодою № 1 до договору купівлі-продажу облігацій від 22 листопада 2007 року (а. с. 65-88 т. 1).

Також, представник ТОВ «Вердикт капітал» додатково надав до суду докази на підтвердження факту розпорядження позичальником кредитними коштами зі їх цільовим призначенням, передбаченим кредитними договорами, а саме: договори про купівлю, за кредитні кошти облігацій та майнових прав на квартири та попередні договори купівлі-продажу квартир (згідно реєстру); договори бронювання квартир (згідно реєстру); договори купівлі-продажу облігацій (згідно реєстру); додаткові угоди до договорів купівлі-продажу облігацій (згідно реєстру); витяг про реєстрацію (змін) в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (облігацій) № витягу 41011980 від 19.06.2013 року, змінено обтяжувача з ЗАТ «Сведбанк» на ПАТ «Дельта банк»; а також: протокол № 77/1-Р/12 засідання Кредитної ради АТ "Сведбанк" від 27.12.2012 затвердження нової вартості об`єктів застави по позичальникам групи ОСОБА_2 , в яку входить ОСОБА_1 ; витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна № ту 27317551 від 01.06.2010 року, предмет обтяження: цінні папери серія "В" та "А" Отяжувач ПАТ "Сведбанк" Боржник ОСОБА_1 , сума боргу 1921000 дол. США.; протокол № 68/1-Р засідання Кредитної ради АТ "Сведбанк" від 02.11.2012 р. з додаванням кредитів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у групу ОСОБА_2 ; виписки про обіг на рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 відкритий у ВАТ "Агрокомбанк" від 12.02.2008 року та власником яких є ОСОБА_1 (згідно реєстру; розпорядження про зарахування ЦП облігацій, які належать ОСОБА_1 (згідно реєстру);заява про видачу кредитних коштів за кредитним договором № 1116-Ф від 07.03.2008 року у сумі 106425,00 дол. США.; заяву про видачу кредитних коштів за кредитним договором № 1037-Ф від 22.11.2007 року, шляхом перерахування їх з рахунку на користь ТОВ «Системабуд»(згідно реєстру); витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 83079128 від 22.03.2023, згідно якого облігації придбані за кредитні кошти до цього часу перебувають у заставі (а.с. 49-904 т.8).

Матеріали справи містять також виписки з особових рахунків ОСОБА_1 : № НОМЕР_2 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_3 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2009 року; № НОМЕР_4 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_5 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2009 року; № НОМЕР_9 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_10 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_11 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_12 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_13 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_15 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_14 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_16 з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_18 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_17 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_19 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_12 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_20 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 22 грудня 2015 року; № НОМЕР_14 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_21 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_22 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_23 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_24 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_28 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_25 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_29 у ПАТ «СведбанкЄнвест» з 01 січня 2000 року по 21 грудня 2015 року; № НОМЕР_26 у ПАТ «Омега Банк» з 23 жовтня 2009 року по 23 жовтня 2009 року; № НОМЕР_30 у ПАТ «Дельта Банк» з 19 червня 2013 року по 01 липня 2015 року; № НОМЕР_27 у ПАТ «Дельта Банк» з 19 червня 2013 року по 01 липня 2015 року (а. с. 143-154, 156-173 т. 2, 58-102 т. 3).

У постанові по справі № 753/11963/15-ц Верховний Суд встановив, що суду необхідно належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором, як позивача, так і відповідача), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на їх спростування і навести у рішенні свій розрахунок.

Проте, відповідачем не надано до суду свого контррозрахунку розміру заборгованості.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 серпня 2022 року, розрахунок заборгованості у сумі 27 551 063,65 грн., проведений АТ «Дельта Банк» станом на 01.07.2015, не відповідає умовам кредитного договору від 22.11.2007 № 1037-Ф.; а розрахунок заборгованості у сумі 4 244 981,28 грн., проведений АТ «Дельта Банк» станом на 01.07.2015, не відповідає умовам кредитного договору від 07.03.2008 № 1116-Ф.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги 18.06.2013 № 1 та акту приймання-передачі прав вимоги до ПАТ «Дельта -Банк» від ПАТ «Омега Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф. Відповідно до додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги та додатку до акта приймання-передачі прав вимоги договором від 22.11.2007 № 1037-Ф по позичальнику ОСОБА_1 непогашена сума кредиту становить 9 549 461,66 грн.

Також, відповідно до виписки АТ «Дельта Банк» по рахунку № НОМЕР_6 , віднесення прострочених відсотків за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф відображено 18.07.2013 в сумі 7 442 009,98 грн. та подальше нарахування відсотків відбувалося з 18.07.2013. Станом на 03.07.2015 вихідний залишок по прострочених відсотках за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф склав 10 053 591,49 грн.

Згідно додатку до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 серпня 2022 року, розмір пені за порушення строків сплати тіла кредиту та процентів за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф складає 2 355 349,43 грн.

Щодо розрахунку заборгованості за додатковим кредитним лімітом за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф, то відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги та додатку до акта приймання-передачі прав вимоги за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф, по позичальнику ОСОБА_1 непогашена сума кредиту становить 2686,86 грн.

Відповідно до виписки АТ «Дельта Банк» по рахунку № НОМЕР_7 , віднесення прострочених відсотків за кредитним договором від 22.11.2007-Ф відображено 18.07.2013 в сумі 1 996,89 грн. та подальше нарахування в відбувалося з 18.07.2013. Станом на 03.07.2015 вихідний залишок по прострочених відсотках за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф склав 2 731,75 грн.

Згідно додатку до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 серпня 2022 року, розмір пені за порушення строків сплати тіла кредиту та процентів за кредитним договором від 22.11.2007 № 1037-Ф становить 641,77 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 1037-Ф становить 21 958 402,58 грн, що складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 9 549 461,66 грн, суми заборгованості за відсотками - 10 053 591,49 грн, пені - 2 355 349,43 грн, та заборгованості за додатковим кредитним лімітом, що складається із суми заборгованості за кредитом - 2 686,86 грн, суми заборгованості за відсотками - 2 731,75 грн, пені - 641,77 грн.

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф, як зазначалося вище, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги 18.06.2013 № 1 та акта приймання-передачі прав вимоги до ПАТ «Дельта -Банк» від ПАТ «Омега Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф. Відповідно до акта приймання-передачі прав вимоги договором від 07.03.2008 № 1116-Ф по позичальнику ОСОБА_1 непогашена сума кредиту становить 96 512,00 дол. США.

Разом з тим, відповідно до виписки АТ «Дельта Банк» по рахунку несистемного (небалансового) управлінського обліку № НОМЕР_6, віднесення прострочених відсотків та їх нарахування за кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф відображено з 16.08.2013 в сумі 46 995,65 дол.США (еквівалент - 375 636,23 грн.) по 16.06.2015 з вихідним залишком 68 223,02 дол.США (еквівалент - 1 463 302,59 грн.).

Згідно додатку до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 18 серпня 2022 року, розмір пені за порушення строків сплати тіла кредиту за кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 розрахунково складає 42 131,19 грн.; розмір пені за порушення строків сплати процентів за кредитним договором від 07.03.2008 № 1116-Ф за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 по розрахунково складає 106 039,56 грн, а всього 148 170,75 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 березня 2008 року № 1116-Ф становить 3 638 729,04 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом - 96 512 дол США, що становить 2 027 255,70 грн, суми заборгованості за відсотками - 68 223,02 дол США, що становить 1 463 302,59 грн, пені - 148 170,75 грн.

Таким чином, оскільки судом встановлено та підтверджено наявними письмовими матеріалами справи, що відповідач дійсно отримав кредитні кошти та не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо їх своєчасного повернення, що призвело до виникнення заборгованості за кредитними договори, колегія суддів доходить висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому доводи відповідача щодо відсутності доказів отримання кредитних коштів, відхиляються колегією суддів, оскільки вони спростовується зібраними по справі доказами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, відповідно до ст. 376 ЦПК України, як таке, що ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №1037-Ф від 22.11.2007 року у розмірі 21 964 462,96 гривень та стягнення з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №1116-Ф від 07.03.2008 року у розмірі 3 638 729,04 гривень. А у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 липня 2017 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б) заборгованість за кредитним договором №1037-Ф від 22.11.2007 року у розмірі 21 964 462 (двадцять один мільйон дев`ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, 01133, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 38) заборгованість за кредитним договором №1116-Ф від 07.03.2008 року у розмірі 3 638 729 (три мільйони шістсот тридцять вісім тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень 04 копійки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: