ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1466/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/1669/23 Категорія: 310030000 Середи Л.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

11.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якому просив зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами був розірваний, а із позивача на користь відповідача, на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 24.07.2014р. у справі №241/686/14-ц на утримання їх дочки ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після ухвалення рішення змінився його сімейний стан та погіршився матеріальний стан.

Сімейний стан у нього змінився в зв`язку із народженням двох доньок, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Окрім того, вказує, що разом із сім`єю проживав у м. Маріуполь, та на початку воєнних дій родина позивача, з метою збереження життя, вимушена була невідкладно евакуюватися до більш безпечного регіону. Тобто значне погіршення матеріального стану позивача викликано тим, що через втрату житла, всього майна, яке в ньому знаходилось, втрату транспортного засобу, позивач змушений нести великі втрати на забезпечення родини всім необхідним. Вказані витрати збільшуються ще й за рахунок того, що доньки позивача, народженні в останньому шлюбі, через свій маленький вік потребують витрат на їх постійний медичний догляд, забезпечення одягом і засобами гігієни, а тому аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, що стягуються із позивача, фактично унеможливлюють нормальне забезпечення дітей від іншого шлюбі. Також позивач вказує, що відповідач з 30.04.2015 р. знаходиться в новому зареєстрованому шлюбі, тобто зазнала змін в сімейному та матеріальному стані.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року у справі № 695/1669/23 та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем було додано до позовної заяви довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб та копію паспорта. Вважає, що вказані документи підтверджують, що сам позивач, а також його дружина та діти є внутрішньо переміщеними особами, місцем реєстрації та проживання яких до 24 лютого 2022 року було м. Маріуполь. Скаржник вказує, що з огляду на те, що місто було майже вщент зруйноване в ході бойових дій та перебуває в окупації станом на день подання апеляційної скарги, вказане доводить те, що позивач і його сім`я лишилася власного місця проживання та майна, яке в ньому знаходилося.

Вказує, що погіршення матеріального стану позивача обґрунтовується не розміром його доходів, а знищенням всього його майна, житла та всіх речей його сім`ї внаслідок бойових дій в м. Маріуполь, збільшенням видатків на проживання через необхідність найму житла, придбання речей першої необхідності для всіх членів родини, придбання ліків, речей одягу, предметів побуту.

В апеляційній скарзі зазначено, що станом на день звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач, маючи трьох дітей, віддає частину всіх своїх доходів на утримання ОСОБА_3 , що унеможливлює витрату такої частини доходів на кожну іншу дитину позивача.

05 жовтня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_2 в паперовій формі поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу, який не підписаний останньою, у зв`язку з чим апеляційний суд залишає такий відзив без розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 04 жовтня 2008 року укладено шлюб, зареєстрований 04 жовтня 2008 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 407.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження (серії НОМЕР_1 від 28.12.2009 року)(а.с.9).

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 24.07.2014 року шлюб між сторонами, розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки заробітку, доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2014 року і до повноліття дитини (а.с.6-7).

Згідно із свідоцтвом про шлюб (серії НОМЕР_2 від 17.04.2015 року) ОСОБА_1 та ОСОБА_7 17.04.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Донецькій області, внаслідок якого прізвище дружини було змінено на ОСОБА_8 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 23.04.2019 року та серії НОМЕР_4 від 17.07.2020 року у позивача по даній справі ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_5 (а.с.16-17).

Згідно з даними довідок № 5111-, № 5111-, № 5111-, № 5111- від 15.08.2022 року позивач, його дружина ОСОБА_9 , діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають статус внутрішньо переміщеної особи (а.с.18-21).

Звертаючись в суд з даним позов, ОСОБА_1 , як на підставу для зміни розміру аліментів вказує про погіршення його матеріального стану через народження дітей від іншого шлюбу, втрату житла, речей внаслідок бойових дій, окупації м. Маріуполь та отримання статусу внутрішньо переміщеної особи.

Такими є фактичні обставини справи, встановлені судом, які сторонами під сумнів не ставляться.

Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження.

Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України.)

Враховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі зменшення розміру аліментів, відповідно вона є саме тією справою, що виникає із сімейних правовідносин, і до зазначених у вищевказаному закону виключень не відноситься, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункту 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Таким чином, оскільки суд першої інстанції дану справу про зменшення розміру аліментів розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно ухвали від 25.05.2023 року (а.с.39), вказане процесуальне порушення є підставою для скасування рішення суду по суті спору.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові ВС від 10.10.2023 року у справі № 682/2454/22.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у даній справі порушує перед судом питання про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду від 24.07.2014 у розмірі 1/4 частини його доходів, до 1/8 частини його доходів у зв`язку із зміною його сімейного стану через народження двох дітей у іншому шлюбі, а також у зв`язку з воєнний станом, родина ОСОБА_8 вимушена була переїхати до м. Білгород-Дністровський, Одеська область, у зв`язку з чим рахується як внутрішньо-переміщені особи від 15.08.2023 року з чим і погіршується матеріальний стан у зв`язку з орендою іншого житла (збільшення видатків на проживання через необхідність найму житла) придбання речей першої необхідності для всіх членів родини та додаткових витрат (що стосується предметів побуту).

Вказане питання має таку правову регламентацію.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись у даній справі до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан (народилися ще дві дитини), також погіршився матеріальний стан, обумовлений переїздом в інше місто у зв`язку агресією рф, окупацією м. Маріуполь де проживала сім`я позивача. Позивач вказує, що в даному випадку погіршився його матеріальний стан в цілому не розміром доходу, а знищенням його майна, житла та всіх речей його сім`ї внаслідок бойових дій в м. Маріуполь.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його сім`я зареєстровані в АДРЕСА_1 та на даний час проживають в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками від 15.08.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с.18-21). Також після ухвалення рішення про стягнення аліментів, у позивача у другому шлюбі народилися двоє дітей, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_7 - ОСОБА_5 (а.с.16-17).

У постанові Верховного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц зазначено, що «зміна сімейного стану, незалежно від зміни матеріального стану є підставою для зміни розміру аліментів».

Отже, вказаний правовий висновок Верховного Суду говорить про те, що у разі народження інших дітей у другому шлюбі після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, у батька є підстави для зміни розміру аліментів.

На вищезазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, та не надав належної правової оцінки даному факту.

Так, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із сторін, є самостійними підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується обґрунтованість заявлених позовних вимог, адже на час визначення згідно рішення суду від 24.07.2014 розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з позивача у вигляді 1/4 частини усіх його доходів, він не мав інших дітей, однак на даний час його сімейний стан змінився, адже в нього наразі є ще двоє інших малолітніх дітей, які також потребують утримання з боку позивача.

При цьому, 22 лютого 2022 року о 05 год. 30 хв. відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан.

При розгляді справи, колегією суддів встановлено, те, що ОСОБА_1 на даний момент зі своєю сім`єю рахуються як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується відповідними доказами у справі. Таким чином, доводи позивача про додаткові витрати знаходять своє відображення, у відповідності до обставин справи, оскільки у зв`язку з воєнним станом, окупацією м. Маріуполь де зареєстрований та проживав позивач зі своєю сім`єю, останній змушений був змінювати місце проживання зі своєю сім`єю, що тягне за собою додаткові витрати, відтак, колегія суддів приходить до висновку, що визначений в рішенні суду від 24.07.2014 розмір аліментів слід зменшити до 1/6 частини доходів позивача, що відповідатиме приписам ст. 192 СК України.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції постановлене із порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11 липня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 24.07.2014 року у справі № 241/686/14-ц на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді