Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1188/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2023 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бровді І.А., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Вимоги позову мотивовано тим, що 25 жовтня 2005 року, батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , колишнього Виноградівського, склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Боржавскьої сільської ради та який зареєстровано у реєстрі за № 24, за яким заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось своїй дочці, позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер. Спадкове майно складається з житлового будинку із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , права на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090445 та права на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090258. Як спадкоємець по заповіту позивач не може оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та майнові права, тому змушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок та майнові права в порядку спадкування за заповітом. Відповідачем по справі є син спадкодавця, рідний брат позивача ОСОБА_2 , який звернувся із заявою про відмову від спадщини у інтересах сестри ОСОБА_1 .

Позивач та його представник про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання не з"явилися, однак представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленим належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленою належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 29 листопада 2021 року.

На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Боржавської сільської ради 25 жовтня 2005 року за реєстровим номером 24, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало йому на день смерті заповів своїй дочці, позивачу ОСОБА_1 .

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Заповіт заповідачем не змінено і не скасовано.

Про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивача підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 08 листопада 1986 року.

Спадкоємцями за законом першої черги є дочка та син заповідача, позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 , який на спадкове майно не претендує та подав заяву про відмову від спадщини у інтересах сестри ОСОБА_1 .

Інших спадкоємців немає, оскільки мати сторін ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавця залишилося наступне спадкове майно:

- житловий будинок із надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який рахується за померлим відповідно до виписки № 494 від 05 жовтня 2022 року, погосподарської книги посвідченої старостою села Боржавське;

- право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090445;

- право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090258.

Суд констатує, що позивач після смерті свого батька відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину прийняла , оскільки була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на день його смерті в спадковому будинку, що підтверджується довідкою № 42 від 18 січня 2023 року, посвідченою старостою села Боржавське.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька позивач 23 січня 2023 року звернулась до приватного нотаріуса Стойка Світлани Миколаївни Берегівського районного нотаріального округу, із заявою про відкриття спадщини та видачі свідоцтва про спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23 січня 2023 року, приватним нотаріусом Стойка С.М., за заявою позивачп заведено спадкову справу № 5/2023 та зареєстровано у спадковому реєстрі за № 70170581.

Також, 23 січня 2023 року Позивачка у приватного нотаріуса Стойка С.М. отримала лист роз`яснення за № 20/02-14 від 23.01.2023, відповідно до якого у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на нерухоме майно житловий будинок із надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 , оскільки на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відсутні правовстановлюючі документи, а також відсутні документи на сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0090258 та сертифікати про право на земельну частку пай серії ЗК № 0090445.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки , виданих 18.12.2022 ФОП ОСОБА_5 , житловий будинок із надвірними спорудами, житловий будинок площею 126,3 кв. м розміщений під літерою А, під літерою Б розміщена котельня площею 15 кв. м, під літерою В навіс площею 35,0 кв. м, під літерою Г літня кухня площею 144, 1 кв. м, під №1 розміщені ворота площею 9,7 кв. м, під № 2 розміщена огорожа площею 28,1 кв. м, під №3 розміщений колодязь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Будинок будівництвом завершений, рік побудови - 1991.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 08 вересня 1997 року Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області КПП , на житловий будинок із надвірними спорудами, житловий будинок площею 126,3 кв. м розміщений під літерою А, під літерою Б розміщена котельня площею 15 кв. м, під літерою В навіс площею 35,0 кв. м, під літерою Г літня кухня площею 144, 1 кв. м, під №1 розміщені ворота площею 9,7 кв. м, під № 2 розміщена огорожа площею 28,1 кв. м, під №3 розміщений колодязь, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 08 вересня 1997 року Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області КПП , право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090445.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 08 вересня 1997 року Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області КПП , право на земельну частку (пай) КСГП ім. Ватутіна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Виноградівською райдержадміністрацією 01.04.1997 року, серія ЗК № 0090258.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.05.2023.

ГоловуючийТ. Ю. Левко