Справа № 946/8404/22
Провадження № 2/946/39/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання - Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, яким (з урахуванням уточнення від 01.03.2023, 12.04.2023 року) просить: визнати його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - « НОМЕР_1 », батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Ізмаїльському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису №679 від 26 липня 2018 року, вчиненого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в графі «батько» вказати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - « НОМЕР_1 », адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; в графі «Відомості про дитину» виправити прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »; по батькові залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з листопада 2017 року він з відповідачкою ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали інтимні стосунки. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина ОСОБА_3 . На протязі усієї вагітності відповідачки у них постійно виникали конфлікти. Це було пов`язано з різними поглядами на життя, різними мріями та планами на їх спільне майбутнє. Результатом постійних сварок стало те, що приблизно за місяць до народження ОСОБА_3 вони припинили родинні стосунки та припинили спільне проживання. Після народження ОСОБА_3 відповідачка при реєстрації народження дитини в органах Державної реєстрації актів цивільного стану, надала дитині своє прізвище « ОСОБА_3 » та по-батькові « ОСОБА_3 », тобто батько дитини був записаний в актовому записі зі слів матері. Після народження сина, ОСОБА_2 відмовилася виховувати та утримувати дитину та передала ОСОБА_3 йому та з тих самих пір дитина проживає разом з ним. Саме він виховує та утримує дитину самостійно. Договір про встановлення батьківства ДНК він укладав з українською медичною компанією «Медикал Генимикс Україна», юридичною адресою якої є: 49000, м. Дніпро, вул. Симферопольська, 21/212г, та яке має представництво у місті Ізмаїлі за адресою: вул. Рєпіна, 14-а. Саме за адресою: м Ізмаїл, вул. Рєпіна, 14-а , він і його дитина здавали зразки біологічних матеріалів для проведення тесту на батьківства Тобто а ні він, а ні дитина за межі міста Ізмаїл для цього не виїжджали, тим паче не виїжджали для цього за межі України. Лабораторії компанії дійсно знаходяться у США та Великобританії, однак все це передбачено умовами їхнього договору № 04841/68. Тест ДНК на встановлення батьківства проведено без будь-яких порушень та є безумовним доказом факту, що саме я являюсь біологічним батьком ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 26.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Представник третьої особи Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав лист на заяву ОСОБА_1 з уточненням позовних вимог, згідно якого не заперечує проти визнання батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги, просить суд задовольнити позов та розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій вказала, що визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав 13.04.2023 року заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що з листопада місяця 2017 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, що з огляду на положення ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню у зв`язку із визнанням відповідачем ОСОБА_2 позову.

Під час фактичних шлюбних відносин у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.07.2018 року, актовий запис № 679.

Так, у свідоцтві про народження дитини відомості про батька були внесені відповідно до ст.133 СК України, та записаний ОСОБА_8 , оскільки до народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони припинили фактичні шлюбні відносини та припинили разом проживати.

З пояснень позивача по справі вбачається та не заперечується відповідачем, що батьком дитини ОСОБА_3 є саме ОСОБА_1 . Вказана обставина також підтверджується наявним у матеріалах справи Звітом про встановлення батьківства ДНК від 14.11.2022р.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Статтею 122 Сімейного кодексу України передбачено визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до вимог статті 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Так, відповідно до висновку тесту ДНК на батьківство від 14.11.2022 лабораторії «ENDEAVOR DNA LABORATORIES» ОСОБА_1 не може бути виключеним у якості біологічного батька дитини ОСОБА_3 на підставі аналізу локусів STR, ймовірність батьківства дорівнює 99,99993%.

Листом ФОП ОСОБА_9 №1-23 від 24.03.2023 повідомлено суд, що згідно договору доручення від 01.01.2022 вони виконують лише представницькі послуги, а саме збір зрізків біологічного матеріалу для подальшого проведення генетичних дослідів та за номером 04841/68 від 07.10.2022 був здійснено збір зразків біологічного матеріалу для подальшого проведення ТОВ «МГУ 2000» генетичних дослідів на визначення батьківства та спорідненості відносно ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини від позивача: сумісне проживання відповідача разом із позивачем без реєстрації шлюбу до і на момент народження дитини у квартирі батьків позивача, визнання позивачем дитини своєю».

Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п.2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи, достовірність кожного доказу окремо та те, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а також те, що відповідач ОСОБА_2 позов визнала, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_5 ; адреса проживання: АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог стосовно предмету спору Ізмаїльський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (68600, Одеська область, місто Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 26, Код ) про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису №679 від 26 липня 2018 року, вчиненого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

в графі «батько» записати: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , громадянин України; АДРЕСА_1 .

В графі «Відомості про дитину» виправити прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 »; по батькові залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 30.05.2023р.

Суддя: А.С.Адамов