справа № 336/4216/23
провадження № 2/336/2135/2023
УХВАЛА

іменем України

30 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., перевіривши відповідність вимогам ст. 117 ЦПК України заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРАГОН», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇСНКЬЕ БЮРО КРЕДИТНИХ ІСТОРІЙ» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного з вищезазначеною позовною заявою.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування якої позивач вказує, що намагаючись здійснити підготовку процесуальних документів позивач у позасудовому порядку зверталась з запитами та отримувала інформацію щодо предмету спору.

З отриманих відповідей різних суб`єктів господарювання вбачається, що не можливим у позасудовий спосіб отримати інформації, що має ознаки банківської таємниці та відомості про персональні данні громадян України, про взаємовідносини клієнтів з фінансовими установами з суб`єктами господарювання.

З інформаційного листа ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» № 1906-12/2021 від 25.11.2021 року; з інформаційної довідки ТОВ «Палтежі Онлайн» № 78/12 від 06.12.2021 року;з листа ТОВ «ФК «АРАГОН»№ 07/12.21-7 від 07.12.2021 року; в листі ТОВ «Служба миттєвого кредитування» № 1670 від 05.01.2022 року, з листа відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-211222/27411 від 29.12.2021 року; з листа відповіді НБУ № 14-0004/119985 від 16.12.2021 року вбачається, що не дивлячись на відсутність банківських договорів, не дивлячись на відсутність відкритих на ім`я ОСОБА_1 поточних рахунків за продуктом «IZІBANK»:

1) 10.11.2021 року у невідомий спосіб нібито укладені договор про надання споживчих кредитів:

- між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 10.11.2021 року, 12 год. 45 хв. за яким позичальник на споживчі цілі отримала право на отримання споживчого кредиту у розмірі 1000 грн., після отримання якого відбулось його повне погашення до 12 год. 55 хв.;

- між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 № 356856203 від 10.11.2021 року о 13 год. 03 хв за яким позичальник на споживчі цілі отримала право на отримання споживчого кредиту в розмірі 22000 грн.;

- між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_1 № 3634357 від 10.11.2021 року за яким позичальник на споживчі цілі отримала право на отримання кредиту в розмірі 1500 грн.;

- між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 № 536 від 10.11.2021 року за яким позичальник на споживчі цілі отримала право на отримання кредиту в розмірі 3100 грн.;

Листом АТ «ТАСКОМБАНК» № 275/814 від 10.11.2022 року на запит потерпілої ОСОБА_1 відмовлено у надані інформації щодо розкриття банківської таємниці, пов`язаної з отримання інформації щодо клієнту банку, з яким фінансовою установою укладений відповідний банківський договір та на ім`я якого відкритий (замаскований) картковий рахунок НОМЕР_2 оскільки заявниця ОСОБА_1 не є власником банківської картки позичальника на яку 10.11.2021 року у безготівковій формі перераховані кредитні кошти від ТОВ «Служби миттєвого кредитування» в розмірі 3100 грн., кредитні кошти від ТОВ «Манівео швидка фінансова компанія» в розмірах 1000 грн., та 22000 грн., кредитні кошти від ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» в розмірі 1500 грн., ( на масковану банківську картку № НОМЕР_3 ).

Відмовляючи у наданні інформації на запит ОСОБА_1 , АТ «ТАСКОМБАНК» (вих. № 275/814 від 10.01.2022 р.) послався на банківську таємницю, що є інформацією з обмеженим доступом та має особливу цінність (ст. 60 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»), яку банк має гарантувати клієнту відповідно до статті 1076 ЦК України.

На підставі наведеного позивач просить суд забезпечити докази по справі, а саме:

1. Розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо АТ «ТАСКОМБАНК» (), юридичною адресою якого є м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, та витребувати у АТ «ТАСКОМБАНК» наступні відомості:

- надати довідку про особу клієнта банку (ПІБ, дату народження, ІПН, паспортні дані, адреса реєстрації місця проживання, місце роботи), з яким укладений відповідний договір про надання фінансових послуг та яка (особа-клієнт) є власником замаскованого карткового рахунку НОМЕР_2 ;

- відповідну належним чином посвідчену копію повного тексту договору про надання фінансових послуг між особою клієнтом, який є власником карткового рахунку НОМЕР_2 ;

- надати повний номер карткового рахунку НОМЕР_2 клієнта банку, з яким укладений договір;

- про надання фінансових послуг; надати відомості про обсяг та рух грошових коштів, про призначення платежів за період часу з «01» по «30» листопада 2021 року по замаскованому картковому рахунку НОМЕР_2 ;

- надати інформацію щодо посадових осіб, які були уповноважені підписувати банківські документи за розрахунковим картковим рахунком НОМЕР_2 ;

- про наявність (відсутність) даних систем відеоспостереження і фотофіксації щодо зняття грошових коштів з банківських терміналів або при їх одержанні безпосередньо в приміщенні банку (відділень) за рахунками чи картами, що належать клієнту банку власнику банківської карти НОМЕР_2 за період часу з «01» по «30» листопада 2021 року.

2. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», , належним чином посвідчену копію договору, укладеного між ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 №19*****94 від 10.11.2021 року, 12:45 годин «Про надання споживчого кредиту», а також належні докази його укладання та платіжні (первинні) документи, за якими відбулось видача кредитних коштів за договорами «Про надання споживчих кредитів №19*****94; №356856203 від 10.11.2021 року.

Суд, проаналізувавши заяву про забезпечення доказів, робить такий висновок.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ч. 2 ст. 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним, а також якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Схожі висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі № 635/7732/19 (провадження № 61-19460ск20).

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року у справі № 520/14132/18 зазначено, що у кожному конкретному випадку необхідно враховувати не лише резолютивну частину ухвали суду першої інстанції, а й сутність клопотання учасника справи та за якою процедурою суд розглянув таке клопотання: як витребування доказів чи як забезпечення доказів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 року у справі за № 9901/385/19 дійшла висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Разом з тим, в заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження того, що зазначена у заяві документи (інформація) можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Більше того, заява не містить навіть припущень щодо ймовірності виникнення таких обставин у майбутньому.

Тобто, заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, а тому на підставі ч. 4 ст. 117 ЦПК України підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст. ст. 116-119, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту їх підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Є.С. Боєв