СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-н/759/178/23
ун. № 759/9427/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул`яновська О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2023 р. заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг.

У порядку, встановленому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана інформація про реєстрацію місця проживання за відомостями із відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить до висновку, що в задоволенні даної заяви про видачу судового наказу слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Із заяви вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2020 р. по січень 2022 р. у розмірі 5242 грн 12 коп. з яких: 4346грн 16 коп. вартість спожитої електричної енергії; 895 грн 96 коп. 3% річних та інфляційної складової, однак з доданого до суду розрахунку вбачається, що нарахування боргу починається не з нульового показника, а з суми 4346 грн 16 коп. станом на квітень 2020 р., що позбавляє суд можливості встановити, за який саме період утворився борг та в сукупності з загальним розміром заборгованості свідчить про наявність спору про право.

Крім цього заявник просить стягнути заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, інфляційну складову боргу, 3 % річних за період з квітня 2020 року, що виходить за межі строків загальної позовної давності, визначених ст. 257 ЦК України.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання та поновлення строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Крім того, згідно з положеннями постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 з 24.02.2022 до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 160-163, 164-166, 167, 258, 260-261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Роз`яснити заявнику про його право звернутися до суду з тими ж самими вимогами у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: О.В. Ул`яновська