441/1919/22 2/441/188/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами як на майно колгоспного двору,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , за кожним, як частку в майні колгоспного двору. Вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 баба ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати ОСОБА_5 , які до смерті проживали та були зареєстровані у вищевказаному житловому будинку. Після звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, оскільки такий має статус колгоспного двору і є живими інші члени колгоспного двору, тому з огляду на положення ст. 563 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Вказали, що станом на 05.04.1991 членами колгоспного двору були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , головою була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначили, що на даний час у них виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору, і зокрема у визнанні права власності по 1/2 частини житлового будинку за кожним, як членами колгоспного двору, тому вони змушені звернутись до суду із вказаним позовом, просили такий задовольнити.

В судове засідання позивачі не з`явились, 01.02.2023 їх представник - адвокат Струс Н.Я. подала заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її та позивачів відсутності (а.с.64).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 31.01.2023 міський голова подав пояснення у справі, не заперечує щодо задоволення позову, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 61-63).

Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, заяву представників позивачів, відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Як убачається із Постанови Верховного Суду від 3 листопада 2021 у справі № 691/1237/20 (провадження № 61-14225св21), до суду подається позов, а не заява в порядку окремого провадження, виключно через те, що іншою вимогою у справі є спір про право (право на спадщину), а тому всі ці вимоги розглядаються у позовному провадженні, оскільки з положень ст. 315 ЦПК України випливає, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту того, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 має для позивачів юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки прийняття спадщини та належного оформлення спадкових прав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Так, згідно Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

У п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно таїх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Із витягів з погосподарських книг с. Милятин за 1991-2000 і 2021-2025 роки (а.с.20-28) видно, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 .

Згідно із копії будинкової книжки на вищеозначений житловий будинок, довідок Городоцької міської ради Львівської області № 390, № 391 і № 394 від 02.11.2022 та витягів з погосподарських книг с. Милятин за 1991-2000 роки (а.с. 17-28, 33-36), на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що головою означеного двору була ОСОБА_4 .

Як видно із копій свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 і серія НОМЕР_3 (а.с.13-15) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України від 10.11.2022 довідок Городоцької міської ради Львівської області № 390, № 391 і № 394 від 02.11.2022 та витягів з погосподарських книг с. Милятин за 1991-2000 роки (а.с. 7-8, 11, 12, 17-28, 33-36) убачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Підгать Мостиського району Львівської області, що його батьками є ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , що він до 01 грудня 1994 року був зареєстрований по АДРЕСА_1 , а отже не втратив частку в майні колгоспного двору.

З копії постанови Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 554/02-31 від 12.10.2022 (а.с.16) видно, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на житловий будинок по АДРЕСА_1 , нотаріусом відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок на АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, що позивачі є членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, отже слід визнати за ними право власності по 1/2 частини вищеозначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за кожним, як частку в майні колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Встановити факт родинних відносин і зокрема, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.