ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м.Суми

Справа №573/1/23

Номер провадження 22-ц/816/617/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Кандюкова Геннадія Геннадійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року у складі судді Свиргуненко Ю.М., ухвалене в м. Білопілля Сумської області, повний текст якого виготовлено 08 березня 2023 року,

в цивільній справі за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Миколаївська селищна рада Сумського району Сумськоїобласті, про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2022 року на водоймі, що знаходиться на околиці с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 грубо порушили правила рибальства, а саме здійснили спільний вилов риби забороненими для любительського та спортивного рибальства знаряддями лову - двома сітками рибальськими, довжиною 40 метрів, ячією 40?40?40 мм, при цьому спіймали 338 особин риби карася сріблястого, чим порушили вимоги ст. ст. 5, 10, 17 Закону України «Про тваринний світ», пунктів 3.14, 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства. Факт здійснення відповідачами спільного незаконного вилову біоресурсів (риби) без спеціального дозволу із застосуванням заборонених знарядь лову підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення №015454 та №015455 від 27 квітня 2022 року, описом вилучення №1 від 27 квітня 2022 року, розпискою про прийняття на зберігання від 27 квітня 2022 року, а також відеозаписом з місця події від 27 квітня 2022 року. Розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 біоресурсів (риби), становить 534378 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вищевказану суму збитків, з яких: 160313 грн 00 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України; 106876 грн 00 коп. до спеціального фонду обласного бюджету Сумської області; 267189 грн 00 коп. до спеціального фонду місцевого бюджету Миколаївської селищної ради Сумського району.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Сумській області відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, Державна екологічна інспекція у Сумській області, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не була надана належна правова оцінка протоколам про адміністративне правопорушення, опису вилучення, розписці про прийняття на зберігання та відеозапису з місця події, що є належними, допустимими та достатніми доказами здійснення відповідачами незаконного вилову біоресурсів (риби) без спеціального дозволу із застосуванням заборонених знарядь лову.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що відповідачі у складених відносно них протоколах про адміністративне правопорушення, в графі письмові пояснення, власноручно зазначили, що разом ловили рибу на Новоандріївській водоймі та разом спіймали 338 карасів. Клопотань про проведення почеркознавчої експертизи для спростування написання цих пояснень відповідачами, від них до суду не надходило.

Позивач не погоджується також із висновками суду першої інстанції, що оглянутий відеозапис з місця події не є належним доказом. Так, дослідженим відеозаписом підтверджується обізнаність відповідачів із вмістом мішків, які перебували в багажнику їх автомобіля, їх усвідомлення про незаконність своїх дій з вилову риби та здійснення інспекторами підрахунку виловленої відповідачами риби. Жодних заперечень з приводу того, що рибальські сітки та риба в багажнику їм не належали вони не висловлювали.

Вказує на те, що від відповідачів та їх представників клопотань про визнання вказаних доказів недопустимими чи їх виключення із складу досліджуваних доказів до суду не надходило. Судом не наведено мотивів визнання наданих стороною позивача доказів ненаданими та недопустимим.

Звертає увагу і на те, що позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу.

Крім того, посилаються на те, що під час розгляду матеріалів про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності, не вирішувалося питання наявності чи відсутності підстав для відшкодування збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу, а тому судові рішення у цих справах не мають преюдиційного значення.

Представником відповідачів адвокатом Кондюковим Г.Г. подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких він вказує на те, що постановами у справах про адміністративне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснювали вилов риби, тобто не вчиняли дії, якими могла бути завдана шкода, в розумінні ст. 1166 ЦК України. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а доводи апеляційної скарги без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що 27 квітня 2022 року державний екологічний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Філіппов С.М. склав відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 протоколи про адміністративне правопорушення серії №015454 та №015455 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

За змістом вказаних протоколів, 27 квітня 2022 року о 04 годині виявлено грубе порушення правил рибальства, а саме: у період дії воєнного стану в Україні та нерестового періоду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснювали вилов біоресурсів (риби) забороненими знаряддями лову (сітками). Разом упіймали 338 особин карася сріблястого, чим заподіяли шкоду навколишньому природному середовищу на суму 534 378 грн (а.с. 10-11).

Згідно опису №1 об`єктів лову (добування), вилучених у порушника, вбачається, що при складанні протоколу від 27 квітня 2022 року №015454 відносно ОСОБА_1 вилучено 338 штук карася сріблястого, 1 човен ПВХ з двома веслами, дві сітки з льоски довжиною 40 м, ячією 40?40?40 мм (а. с. 12).

27 квітня 2022 року ОСОБА_3 складено розписку про прийняття на зберігання вилучені об`єкти лову (добування), а саме 338 штук карася сріблястого (а.с. 13).

28 квітня 2022 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Філіпповим С.М. проведено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 цінних видів водних біоресурсів (риби) із застосуванням заборонених знарядь лову (сіток) на водоймі с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, що становить 534378 грн (а.с. 14).

Постановою начальника сектору дізнання ВП №1 (м. Білопілля) від 12 липня 2022 року кримінальне провадження №0000042 від 02 травня 2022 року за фактом незаконного вилову риби, вчиненого 27 квітня 2022 року на водоймі в с. Новоандріївка Сумського району Сумської області, закрите в зв`язку з відсутністю в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України (а.с. 15-16).

Постановами Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року в справі №573/657/22 та від 04 серпня 2022 року в справі №573/658/22, які набрали законної сили відповідно 02 серпня 2022 року та 16 серпня 2022 року, закрито провадження в справах про притягнення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки вина останніх у вчиненні адміністративного правопорушення не була встановлена належними, допустимими та достатніми доказами (а.с. 20-24).

Крім того, судом першої інстанції в судовому засіданні був досліджений відеозапис, на якому зафіксовано, що 27 квітня 2022 року о 04 годині 59 хвилин біля одного з домогосподарств у сільській місцевості був зупинений автомобіль ВАЗ 212140, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходилися відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , а також ще один чоловік. У багажнику вказаного транспортного засобу були виявлені три мішки білого кольору та човен ПВХ зеленого кольору. В подальшому всі учасники події за вказівкою інспектора ОСОБА_5 перемістилася до водойми, де державний інспектор Гриб В.В. вийняв з сіток та мішка біоресурси (рибу). При цьому будь-які згадування про точне місце зупинки автомобіля ВАЗ 212140, д.н.з. НОМЕР_1 (назва населеного пункту), назву водойми чи координати її розміщення на відеозаписі відсутні. Перерахунок риби не проводився (а.с. 38).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що працює державним інспектором Державної екологічної інспекції в Сумській області. 27 квітня 2022 року, приблизно о 3 годині разом зі своїм напарником інспектором ОСОБА_6 та ще однією особою приїхав на водойму, розташовану в селищі Улянівка. Близько години у тепловізор спостерігав за двома особами, які на човні ловили рибу. У подальшому, почувши, що від ставка від`їхав автомобіль, разом з напарником поїхали за ним слідом, але іншою дорогою. Приблизно через 2-3 хвилини на околиці села зупинили автомобіль ВАЗ 212140, в якому знаходилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ще один чоловік. У багажнику цього транспортного засобу виявили мішки з рибою та човен ПВХ. На його пропозицію, учасники події повернулися до водойми, де була перерахована риба та складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , так як останні повідомили, що саме вони ловили рибу. Також свідок показав, що ні обличчя тих, хто ловив рибу, ні автомобіля, на якому вони поїхали, він не бачив.

Свідок ОСОБА_6 показав, що працює головним спеціалістом державного нагляду та контролю водних ресурсів Державної екологічної інспекції в Сумській області та дав показання, аналогічні тим, які надав свідок ОСОБА_5 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вилову риби забороненими знаряддями лову (сітками) в період дії воєнного стану в Україні та нерестового періоду, а тому підстави для покладення на них обов`язку відшкодувати шкоду, завдану державі внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів, відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

За змістом ст. 40, ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Звертаючись до суду з позовом Державна екологічна інспекція у Сумській області вказувала на те, що 27 квітня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було здійснено незаконний вилов риби без спеціального дозволу із застосуванням заборонених для любительського та спортивного рибальства знарядь лову, чим заподіяно навколишньому природному середовищу шкоду на суму 534378 грн.

Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, матеріли справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів які б підтверджували здійснення відповідачами 27 квітня 2022 року вилову біоресурсів (риби), тобто, факту спричинення шкоди навколишньому природному середовищу, на заявлену позивачем суму, саме безпосередніми діями відповідачів.

Встановлено, що біоресурси (риба карась), човен та 2 сітки з ліски були вилучені з автомобіля автомобіль ВАЗ 212140, в якому знаходилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ще один чоловік, у сільській місцевості.

Відповідачі заперечують, як здійснення ними вилову виявленої в транспортному засобі риби, так і те, що виявлені в автомобілі риба, човен та сітки належать їм.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту постанов Білопільського районного суду Сумської області від 20 липня 2022 року в справі №573/657/22 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП, та від 04 серпня 2022 року в справі №573/658/22 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП, вбачається, що судом була надана оцінка протоколам про адміністративне правопорушення 27 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , опису об`єктів лову (добування), вилучених у порушника, розписці про прийняття на зберігання вилучених об`єктів лову та показанням державних інспекторів Філіппова С.М. та ОСОБА_6 . Провадження у цих справах закрито за недоведеністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Зокрема, встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення, складені без дотримання вимог Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджену наказом Міністерства аграрної політики України від 09 квітня 2003 року №101 та Інструкції з оформлення Державної екологічною інспекцією України та її територіальними підрозділами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 05 липня 2004 року №264, оскільки в них не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення.

Опис об`єктів лову (добування), вилучених у порушників та складена розписка, лише підтверджують виявлення у транспортному засобу, в якому перебували відповідачі, риби, човна та сіток з ліски.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли достеменно підтвердити, що саме ОСОБА_1 і ОСОБА_2 здійснювали вилов риби 27 квітня 2022 року, так як облич осіб, що рибалили на водоймі вони не бачили.

У супереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції надано належна оцінка і дослідженому відеозапису, на якому факт здійснення вилову риби відповідачами не було зафіксовано, а тому не є належним доказом, в розумінні ст. 77 ЦПК України, заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, саме діями відповідачів.

Оцінка наданих сторонами доказів, в тому числі щодо їх належності та допустимості, здійснюється судом в порядку ст. 89 ЦПК України, та не залежить від наявності чи відсутності відповідного клопотання учасника справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення, рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30 травня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук