Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/289/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні заяву судді Винара Л.В. про самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, зміну прізвища дитини та внесення відповідних змін у свідоцтво про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, зміну прізвища дитини та внесення відповідних змін у свідоцтво про народження дитини.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Ухвалою суду від 03.05.2023 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

До початку підготовчого судового засідання головуючим суддею Винарем Л.В. заявлено самовідвід який мотивований тим, що під час вирішення питання щодо прийняття даної справи до свого провадження суддею було встановлено, що позивачкою по справі є ОСОБА_1 , яка неодноразово публічно висловлювала своє невдоволення роботою Олевського районного суду Житомирської області в тому числі і судді Винара Л.В., який є головуючим суддею у вказаній справі. Зокрема, у соціальній мережі Facebook ОСОБА_1 періодично коментує різного роду дописи та вказує про те, що судді Олевського районного суду Житомирської області нібито не знаходяться на робочих місцях, свідомо затягують розгляд справи тощо. Дії позивачки вказують на те, що ще на стадії відкриття провадження по справі в неї наявні сумніви у незалежності та безсторонності головуючого судді під час майбутнього розгляду справи та винесення остаточного рішення за результатами такого розгляду. У зв`язку із чим, суддя з метою усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи на засадах довіри до суду вважає за доцільне заявити самовідвід по справі № 287/289/23.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила той факт, що вона дійсно у соціальних мережах коментувала всілякого роду дописи та дискредитувала роботу судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_4 . Також, позивачка висловила своє невдоволення стосовно винесеного суддею Винарем Л.В. процесуального рішення за наслідками розгляду її позовної заяви до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Своєї думки стосовно заявленого суддею самовідводу не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не зміг висловити свою думку стосовно заявленого суддею самовідводу.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи Олевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевчук Н.М. в судове засідання не з`явилася, до суду надала письмову заяву з проханням розглядати справу без її участі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін з приводу заявленого суддею самовідводу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 11 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. У рішеннях в справах «Ветштайн проти Швейцарії» Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 року в справі №908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Хоча суддя Винар Л.В. не вчинив жодної дії, яка б вказувала на його упередженість або безсторонність у даній справі, але в даному випадку приймається до уваги право сторін на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також в нормах національного законодавства.

При цьому, у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 висловлювала свою незгоду з процесуальним рішенням судді Винара Л.В., прийнятим в межах розгляду її позовної заяви до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Зважаючи, що обидва позови пов`язані між собою та відносяться до категорії сімейних спорів, вказане на думку суду підтверджує факт наявності у позивачки сумнівів у неупередженості судді Винара Л.В. під час майбутнього розгляду вказаної цивільної справи.

Отже, з метою виключення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, приходжу до висновку про задоволення самовідводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.На думку суду, це сприятиме пришвидшенню розгляду справи і ухваленню законного і обґрунтованого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід головуючого судді Винара Любомира Вікторовича задоволити.

Відвести головуючого суддю Винара Любомира Вікторовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, зміну прізвища дитини та внесення відповідних змін у свідоцтво про народження дитини.

Цивільну справу № 287/289/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа: Олевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, зміну прізвища дитини та внесення відповідних змін у свідоцтво про народження дитини, передати до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар