Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4732/16
Провадження № 2/711/17/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

за участі:

представника скаржника ОСОБА_1

представника приватного виконавця Прокопчука О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., в якій просила суд зняти арешти, накладені приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмагою Є.А. у виконавчому провадженні № 58206287 постановами:

- про арешт коштів боржника від 02.03.2020 року на грошові кошти, що містяться на рахунку АТ «Альфа Банк» р/р НОМЕР_1 , код банку за , код банку 300346, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100, АТ «Альфа Банк» р/р НОМЕР_2 , код банку за , код банку 300346, м. Київ/ вул. В.Васильківська, 100, АТ «Альфа Банк» р/р НОМЕР_3 , код банку за , код банку 300346, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100, АТ «Альфа Банк», р/р НОМЕР_4 , код банку за , код банку 300346, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику;

- про арешт коштів боржника від 25.02.2021 року, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 ;

- про арешт коштів боржника від 07.07.2021 року, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 ;

- про арешт коштів боржника від 16.09.2021 року на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги заявниця посилалась на те, що на виконання постанови Верховного Суду від 07.11.2018р. у справі №711/4732/16 судом було видано виконавчий лист від 14.01.2019р. Примусове виконання такого судового рішення здійснювалось приватним виконавцем Бурмагою Є.А. в рамках виконавчого провадження №58206287. Постановою приватного виконавця Бурмаги Є.А. від 23.08.2022р. виконавчий лист було повернуто стягувану Солопову А.М.. 07.09.2022р. приватним виконавцем Недоступом Д.М. на підставі виконавчого листа від 14.01.2019р. №711/4732/16 було відкрито виконавче провадження №69806327. 08.09.2022р. заявниця (боржник) повністю виконала постанову Верховного Суду від 07.11.2018р. №711/4732/16 та сплатила стягувачу ОСОБА_3 повну суму коштів, що вказана у судовому рішенні. Цього ж дня, 08.09.2022р., виконавче провадження №69806327 було закрито на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а виконавчий лист направлено до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 29.12.2022р. заявниця звернулась до приватного виконавця Бурмаги Є.А. із заявою про зняття арешту з коштів боржника та направлення відповідних відомостей до банківських установ. Натомість така заява боржника повернулась їй у зв`язку з неврученням адресату. До теперішнього часу арешти на банківських рахунках заявниці, що накладені в рамках виконавчого провадження №58206287, зберігають свою чинність, внаслідок чого заявниця звернулась до суду з даною скаргою.

21.02.2023р. представником приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. адвокат Прокопчук О.П. суду надані письмові заперечення, відповідно до яких просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 в повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказується, що постановою приватного виконавця Недоступа Д.М. від 08.09.2022р. разом з закінченням виконавчого провадження було припинено чинність арештів майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання судового рішення. Оскільки виконавче провадження закінчувалось на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» не приватним виконавцем Бурмагою Є.А., то в нього відсутній обов`язок вчиняти будь-які дії зі скасування заходів забезпечення виконання судового рішення, що застосовувались в рамках виконавчого провадження №58206287.

18.04.2023р. на адресу суду надійшли додаткові заперечення представника приватного виконавця Бурмаги Є.А., в яких вказується, що на момент пред`явлення заявницею вимоги про скасування арештів з її банківських рахунків була відсутня норма, яка дозволяла виконавцю виносити постанову про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Відповідна норма (п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5) набула чинності 01.11.2022р. і не має зворотної дії. Натомість 14.03.2023р. приватний виконавець Бурмага Є.А. виніс постанови, якими припинив чинність арештів щодо яких виник спір.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат Стратілатов К.Г. просив суд закрити провадження за скаргою у зв`язку з відсутністю предмету спору на момент розгляду судом скарги, оскільки приватним виконавцем Бурмагою Є.А. вже скасовані відповідні арешти. Просив розподілити судові витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн., понесені заявницею.

Представник приватного виконавця ОСОБА_4 адвокат Прокопчук О.П. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки на момент її подання до суду з боку виконавця не було ніякої протиправної бездіяльності. Додатково зауважив, що у первинній редакції скарги заявниці не було вимог про відшкодування судових витрат на правову допомогу. Просив відмовити у задоволенні скарги та відмовити у відшкодуванні витрат заявниці на правову допомогу.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що підставою звернення до суду зі скаргою для боржника (заявниця) була наявність чинних арештів на її банківських рахунках, накладених у зв`язку з виконанням виконавчого листа від 14.01.2019р. №711/4732/16. Натомість відповідні арешти 14.03.2023р. були скасовані приватним виконавцем Бурмагою Є.А., внаслідок чого боржником заявлене клопотання про закриття провадження за скаргою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та вирішення судом питання про відшкодування судових витрат.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Цивільний суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ЦПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Судом встановлено, що на час на час розгляду справи предмет оскарження за скаргою, а саме, чинність арештів на банківських рахунках боржника, накладених приватним виконавцем Бурмагою Є.А. в рамках виконавчого провадження №58206287, припинена, а відтак припинив існувати предмет спору.

З матеріалів справи убачається, що після відкриття провадження у справі за скаргою заявниці, остання вимагала закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що приватним виконавцем Бурмагою Є.А. 14.03.2023р. скасовано чинність арештів на банківських рахунках, у зв`язку з чим зникли підстави з приводу яких вона змушена була звернутися до суду за захистом порушеного права, а тому вона не має наміру підтримувати заявлені вимоги. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову заявниці від вимог скарги унаслідок задоволення їх приватним виконавцем після пред`явлення скарги, разом з тим правовою підставою закриття провадження у справі представник заявниці вказав відсутність предмета спору.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за обставин відсутності предмета спору та наявності клопотання представника заявниці про закриття провадження за скаргою у зв`язку з відсутністю предмета спору, то існують підстави для закриття провадження з розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Надаючи оцінку вимогам представника заявниці про відшкодування судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

В той же час закон не передбачає можливості відшкодування позивачу судових витрат на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України у випадку закриття провадженні у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмета спору).

Приймаючи до уваги, що заявниця не заявляла про відмову від скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а просила закрити провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, то у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про розподіл понесених нею витрат на правову допомогу між учасниками справи у відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.04.2021р. у справі №199/9188/16-ц.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 55, 82, 142, п.2 ч.1 ст.255, 258-261, 447, 450, 452 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 26 травня 2023 року.

Головуючий: В.М. Скляренко