Справа № 130/392/23
Провадження № 22-з/801/168/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

30 листопада 2023 рокуСправа № 130/392/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Василевської Олени Вікторівни, про ухвалення додаткового рішення у справі № 130/392/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 5 000 грн, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу адвоката Василевської О. В. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 серпня 2023 року скасовано й ухвалено нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики від 04 листопада 2021 року в розмірі 385 798,73 грн, що в еквіваленті становить 10 550 доларів США та 3 % річних у розмірі 5 392,74 грн, що в еквіваленті становить 147,47 долари США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 911,69 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 092,5 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 листопада 2023 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Василевської О. В., про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції у вказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що 03 лютого 2023 року позивач уклав з нею договір про надання правничої допомоги.

02 лютого 2023 року ними укладено додаткову угоду № 1, якою продовжено дію цього договору.

Позивачем понесено 62 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та апеляційної інстанції.

На підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір та її вартість адвокатом надано: договір про надання правової допомоги № 03-02/2022/1 від 03 лютого 2023 року; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 03-02/2022/1 від 03 лютого 2023 року; звіт про детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 03-02/2022/1 від 03 лютого 2022 року за період з 15 лютого 2023 року по 04 серпня 2023 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 04 серпня 2023 року; звіт про детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 03-02/2022/1 від 03 лютого 2022 року за період з 07 вересня 2023 року по 02 листопада 2023 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 06 листопада 2023 року.

23 листопада 2023 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому останній посилався на неподання стороною позивача належних та допустимих доказів понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та порушення строків подання таких доказів, що є підставою для залишення указаної заяви без задоволення. Розгляд заяви просить провести за відсутності відповідача.

Позивач та його представник повідомлені належним чином про час, місце та дату судового засідання, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, відтак колегія суддів вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Василевської О. В. та прийнятті додаткової постанови з огляду на таке.

Відповідно до частини першою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі статтею 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, у тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19 зроблено висновок, що:

«докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме у суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає».

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

З аналізу наведених норм процесуального закону слідує, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 25 липня 2023 року у № 340/2823/21 (провадження К/990/12857/23) зробила висновок, що:

«вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи».

Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 указано, що:

«відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції до прийняття постанови у справі».

У постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18 зроблено висновок, що:

«відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Водночас перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений».

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21) зазначено, що:

«для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат».

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 127/25480/21 (провадження № 61-8836св22) указав, що:

«для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України».

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 зроблено висновок, що:

«аналіз норм статей 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат».

Матеріалами справи встановлено, що розгляд справи судом першої інстанції проводився у порядку спрощеного позовного з провадження з викликом сторін.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ухвалено 04 серпня 2023 року за участю позивача та його представника - адвоката Василевської О. В.

У позовній заяві представник позивача навела лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в прохальній частині позовної заяви просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, проте під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач та його представник до закінчення судових дебатів у справі не зробили відповідної заяви про понесення витрат на професійну правничу допомогу та про те, що докази фактичного розміру судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом та не навели даних про такі докази із вказівкою на наявність будь-яких поважних причин неможливості подання таких до закінчення судових дебатів у справі.

Постанова Вінницького апеляційного суду прийнята 02 листопада 2023 року за участю позивача та його представника - адвоката Василевської О. В.

Заяву про розподіл судових витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, представник позивача подав до суду шляхом поштового зв`язку 07 листопада 2023 року, тобто після ухвалення апеляційним судом нового рішення у справі.

На час прийняття постанови Вінницьким апеляційним судом - 02 листопада 2023 року, у цій справі були відсутні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

В апеляційній скарзі представник позивача не заявляла клопотання про відшкодування указаних витрат. У порушення вимог статті 134 ЦПК України не надала попередній розрахунок витрат разом з апеляційною скаргою та у подальшому не подала всі необхідні докази понесених витрат, хоча не була позбавлена такої можливості.

Ба більше, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, до закінчення судових дебатів у справі, сторона позивача не зробила відповідної заяви про понесення витрат на професійну правничу допомогу та про те, що докази фактичного розміру судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи апеляційним судом, будуть надані протягом п`яти днів після прийняття постанови.

Отже, заявником не дотримано вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України, а саме до закінчення судових дебатів у справі, під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу ні позивачем, ні його представником подано не було.

Виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України цілком і повністю залежало від дій та волі позивача та його представника, між якими існували певні договірні відносини.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктами 4, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що стороною позивача не дотримано належне виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України та за відсутності поданої у визначені процесуальним законодавством строки заяви про стягнення судових витрат, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти додаткову постанову у цій справі адже на час прийняття апеляційним судом постанови по суті спору у справі докази наявних у заявника витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи були відсутні.

Отже, підстав для прийняття додаткової постанови у цій справі немає, тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Василевської Олени Вікторівни, про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 81, 83, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

постановив:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Василевської Олени Вікторівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 130/392/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК