Справа № 214/5448/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 листопада 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Ухвалою суду від 19.10.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивачем не було зазначено адресу місця проживання відповідача.

09.11.2023 року позивачем було надано до суду уточнену позовну заяву, з якої встановлено, що місцем проживання відповідача, який є громадянином Республіки Ліван є: Республіка Ліван, ОСОБА_3 , 1303.

Оглянувши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, згідно наданих матеріалів справи відповідач є громадянином Ліванської Республіки, на території якої й проживає.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положенням ЦПК України передбачено необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, а також надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Тобто, у даному випадку виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу на території Ліванської Республіки у рамках реалізації міжнародної співпраці.

Порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХІ ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 2. ст. 498 ЦПК України доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Аналогічна норма передбачена і ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», де зазначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно ч. 3 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

На теперішній час Договір між Україною та Ліванською Республікою про правову допомогу в цивільних і кримінальних справах перебуває на розгляді сторін та на даний час не є укладеним та відповідно не є ратифікованим Верховною Радою України.

Враховуючи те, що підготовка даної справи до судового розгляду буде проводитися з застосуванням положень ст.ст. 498, 499 ЦПК України у разі відкриття провадження у справі, в порядку підготовки справи до судового розгляду судом буде направлятися до компетентного органу Ліванської Республіки за місцем постійного проживання відповідача доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій.

У такому разі у розумінні вимог ст. 177 ЦПК України саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Проте, подана позовна заява з додатками для відповідача викладена лише українською мовою, що унеможливлює виконання умов ст. 499 ЦПК України забезпечити процесуальні гарантії відповідача та проведення належного розгляду справи.

Так, суд вважає дані недоліки суттєвими та такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача.

Оскільки відповідач є громадянином Ліванської Республіки, згідно даних позовної заяви постійно проживає на території вказаної держави, то позивачу слід надати належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за місцем проживання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, виходячи з вище викладеного, позивач має надати до суду позовну заяву з усунутими недоліками, що зазначені в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання нею цієї ухвали для усунення недоліків, що викладені в ухвалі.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання нею вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.