Ухвала

Іменем України

23 травня 2023 року

м. Київ

справа № 237/69/22

провадження № 61-7040ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на повнолітнього сина, що продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову і до часу закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дитиною 23 років.

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на період його навчання в розмірі 1/2 частки доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 10 січня 2022 року і до часу закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

24 січня 2023 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року матеріали справи витребувані з Мар`їнського районного суду Донецької області.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року залишено без руху, для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку з зазначенням поважних причин, які перешкоджали особі оскаржити рішення суду у визначений законом строк.

На виконання вимог ухвали Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року. Клопотання мотивоване отриманням копії рішення суду лише 05 липня 2022 року та введенням в Україні воєнного стану. Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суду не надано.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 09 травня 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні 26 січня 2022 року при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, що відображено в протоколі судового засідання та рішенні суду.

Повний текст оскаржуваного рішення складено 26 січня 2022 року. Останнім днем подання апеляційної скарги було 26 лютого 2022 року.

05 липня 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цивільної справи та отримав копію рішення, що не заперечується відповідачем.

Після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 не був позбавлений права подати апеляційну скаргу, проте своїм правом не скористався.

У постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 757/51268/18 вказано, що: «Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.»[…]«Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.».

У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2021 року у справі № 711/11085/15-ц вказано, що: «Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.»[…]«Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.».

Встановивши, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 26 січня 2022 року, а причини пропуску є неповажними, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Згідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук