Постанова

Іменем України

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 814/477/21

провадження № 61-11088ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль А. В.,

учасники справи (учасники третейського розгляду):

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в приміщенні Верховного Суду у місті Києві справу за заявою ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_5 , про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року у третейській справі № 48/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року у складі судді Прядкіної О. В., повний текст ухвали складено 18 жовтня 2022 року,

Історія справи

Короткий зміст заяви

У липні 2021 року ОСОБА_2 подав заяву за підписом представника ОСОБА_5 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду.

Заява мотивована тим, що 02 червня 2021 року з Єдиного реєстру судових рішень ОСОБА_2 дізнався, що 14 квітня 2021 року Полтавський апеляційний суд виніс ухвалу про видачу виконавчого листа про стягнення з нього заборгованості (справа № 814/159/21) на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року (справа № 48/16).

У заяві ОСОБА_2 зазначив, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про реєстрацію та інші документи, які підтверджують факт реєстрації/перереєстрації Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз».

Отже відсутні повноваження у постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» та суддів цього суду на здійснення своєї діяльності.

Неповноважність суду призвела до неправильного застосування норм матеріального права та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Позика була надана у гривнах, а суд стягнув 32 000 дол. США. Суд не звернув увагу, що в договорі не зазначено розміру відсотків, а вказано графік повернення позики із зазначенням абсурдної суми відсотків - 100% на місяць (1 200% у рік). Суд допустив арифметичну помилку. Визнавши, що відповідач отримав у позику 20 000 дол. США, повернув 8 000 дол. США., суд зробив помилковий висновок, що таким чином сума боргу складає 16 000 дол. США.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив:

поновити строк на подачу заяви про скасування рішення третейського суду, оскільки про таке стало відомо лише у червні 2021 року;

рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року у справі №48/16 скасувати.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року у задоволені заяви адвоката Колошкіна І. А. в інтересах ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року у третейській справі № 814/159/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що згідно пункту 7.3 договору позики, укладеного 02 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони домовились, що при неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, справа підлягає розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» на українській мові, у відповідності з Регламентом, за адресою 36020, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 8. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд вважав, що відповідач належними та допустимими доказами не довів відсутність повноважень складу третейського суду. ОСОБА_2 не зазначив в своїй заяві, яким конкретно вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди» не відповідав склад третейського суду, який прийняв рішення у справі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду апеляційну скаргу за підписом представника ОСОБА_4 , в якій просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року, постановити ухвалу, якою скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга мотивована тим, що

апеляційний суд неправильно застосував положення статті 9 Закону України «Про третейські суди», пункту 1, 2 частини першої статті 1, пункту 3 частини п`ятої статті 9, розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»,

порушив приписи статті 84 ЦПК України; безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів;

не з`ясував обставини виконання вимог чинного законодавства щодо реєстрації/перереєстрації Постійно діючого третейського суд, реєстрації/перереєстрації Положення та/або Регламенту третейського суду, а також реєстрації/перереєстрації списку суддів третейського суду;

не з`ясував, чи був повноважним третейський суд на ухвалення рішення щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 в розумінні пункту 4 частини другої статті 458 ЦПК України.

Позиція інших учасників справи

У березні 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якій просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року залишити без змін, рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити в силі.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що позивач отримав від Постійно діючого третейського суду належним чином засвідчені копії свідоцтва про реєстрацію, Положення та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз»; документи на підтвердження обставин щодо визначення кількісного та персонального складу суду для розгляду третейської справи № 48/16. Також, третейський суд повідомив, що його склад формувався відповідно до частини третьої статті 7 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз»: третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою Третейського суду. Також у справі № 48/16 знаходиться письмове призначення третейського судді Зязюн Ю. А. (за її згодою) головою Постійно діючого третейського суду при ВГО «Український правовий союз». Під час проведення третейського розгляду справи № 48/16 відводів чи самовідводів третейського судді заявлено не було. Крім того, факти повноважень Постійно діючого третейського суду та відповідності складу його суддів преюдиційно були доведено раніше постановою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 875/3271/21.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі № 814/477/21, витребувано справу з Полтавського апеляційного суду.

У грудні 2022 року справа № 814/477/21 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 , на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2023 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. Витребувано від Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001) належним чином завірену копію реєстраційної справи Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз».

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити без змін оскаржену ухвалу суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином за наявною у матеріалах справи адресою. Причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При розгляді заяви про скасування рішення третейського суду суд не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а перевіряє лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені законом.

У частині третій статті 51 Закону України «Про третейські суди» закріплено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з частинами першою-другою статті 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Тлумачення статті 51 Закону України «Про третейські суди», статті 458 ЦПК України свідчить про те, що у них передбачено виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.

Звернувшись із заявою про скасування рішення третейського суду, ОСОБА_2 послався на пункт 4 частини другої статті 458 ЦПК України і зазначив, що список третейських суддів затверджений засновником третейського суду, а не державним органом чи органом реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Правова природа третейських судів полягає в тому, що вони є недержавними органами цивільної юрисдикції, які обираються за погодженням самими сторонами для розв`язання конкретного цивільно-правового (господарського) спору між ними. Розгляд цивільно-правових (господарських) спорів у третейському суді може виникнути тільки тоді, коли є угода сторін про обрання цієї форми захисту цивільних прав із зобов`язанням підкоритися його юрисдикції.

Статтею 7 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Порядок утворення третейських судів передбачено статтею 8 Закону України «Про третейські суди».

У справі, що переглядається, Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській організації «Український правовий союз» утворений та діє на підставі Положення про Постійно діючий третейський суд та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській організації «Український правовий союз», які затверджені Президією Всеукраїнської організації «Український правовий союз» (протокол № 1 від 01 вересня 2004 року), зареєстровані Міністерством юстиції України 30 вересня 2004 року, свідоцтва про реєстрацію Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 30 вересня 2004 року № 02-т.с, списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз», затвердженого Президією Всеукраїнської громадської організації «Український правовий союз».

Згідно статті 9 Закону України «Про третейський суд» (в редакції, чинній на момент реєстрації Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз») Постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація постійно діючого третейського суду здійснюється Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласними, Київським, Севастопольським міськими управліннями юстиції протягом п`ятнадцяти днів з дня подання його засновником заяви. До заяви додаються рішення про утворення постійно діючого третейського суду, затверджені Положення і регламент цього суду та список третейських суддів, копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та її статуту, довідка органу державної статистики про включення цієї юридичної особи до державного реєстру.

За таких обставин апеляційний суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування рішення третейського суду та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень у третейського суду на момент ухвалення судового рішення.

Так, частиною першою статті 9 Закону України «Про третейські суди» (в редакції 2015 року), на яку посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, Постійно діючий третейський суд підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

До громадських формувань належать: політичні партії, структурні утворення політичних партій, громадські об`єднання, місцеві осередки громадського об`єднання із статусом юридичної особи, професійні спілки, їх об`єднання, організації профспілки, передбачені статутом профспілки та їх об`єднання, творчі спілки, місцеві осередки творчих спілок, постійно діючі третейські суди, організації роботодавців, їх об`єднання, відокремлені підрозділи іноземних неурядових організацій, представництва, філії іноземних благодійних організацій (пункт 3 частини першої статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у редакції 2015 року).

Згідно підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» громадські формування протягом року, починаючи з 1 січня 2017 року, забезпечують подання заяв про внесення змін до Єдиного державного реєстру з відомостями про юридичну особу, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру у разі створення юридичної особи відповідно до цього Закону, але не були внесені до нього до цієї дати, в порядку, визначеному цим Законом.

За таких обставин розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» стосується громадських формувань зі статусом юридичної особи, які були створені після 13 грудня 2015 року, й у разі не внесення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу, що підлягають внесенню відповідно до цього Закону, протягом року, починаючи з 01 січня 2017 року, такі громадські формування забезпечують подання заяв про внесення змін до Єдиного державного реєстру з відповідними відомостями про юридичну особу.

Положення розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не розповсюджується на постійно діючі третейські суди, які утворюються без статусу юридичної особи.

Отже, посилання відповідача на те, що апеляційним судом невірно застосовані положення статті 9 Закону України «Про третейські суди», пункту 1, 2 частини першої статті 1, пункту 3 частини п`ятої статті 9, розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є безпідставними.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що список третейських суддів затверджений засновником третейського суду, а не державним органом чи органом реєстрації.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

Відповідно до частин першої-третьої статті 16 Закону України «Про третейські суди» склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Згідно частини першої статті 17 Закону України «Про третейські суди» формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Відповідно до частини третьої статті 7 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою Третейського суду, або за письмовим дорученням голови Третейського суду його заступником із списку третейських суддів Третейського суду.

Згідно листа голови Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» вих. № 14 від 13 березня 2023 року у справі № 48/16 знаходиться письмове призначення третейського судді Зязюн Ю. А. (за її згодою) головою Постійно діючого третейського суду. Під час проведення третейського розгляду справи № 48/16 відводів чи самовідводів третейському судді заявлено не було.

Пунктом 7.3 договору позики, укладеного 02 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони домовились, що при неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, справа підлягає розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» на українській мові, у відповідності з Регламентом, за адресою 36020, м. Полтава, вул. Старий Поділ,8.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, а отже відсутні підстави для задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржену ухвалу Полтавського апеляційного суду - без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде складений 31 березня 2023 року.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук