Номер провадження: 22-ц/813/5270/23 Головуючий у 1-й інстанції: Мазун І.А.
Єдиний унікальний номер судової справи:521/5367/22 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.

Ігнатенко П.Я.

секретар Триколіч І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Коваль Олександра Андріївна на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року, ухвалене у складі судді

Мазун І.А. зі складенням повного тексту судового рішення 30.01.2023 року у цивільній справі №521/5367/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Міськзелентрест про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

19.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до Комунального підприємства «Міськзелентрест» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з 02.01.2010 року він працював начальником гаража на комунальному підприємстві «Міськзелентрест». Відповідно до наказу від 07.03.2022 року №56-в він перебував у черговій щорічній відпустці з 07.03.2022 року по 06.04.2022 року. 07.04.2022 року він вийшов на роботу, проте його повідомили, що його звільнено з займаної посади з підстав п.5 Закону України від 15.03.2022 року №2136 ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Позивач вважає своє звільнення незаконним, в наказі відсутні підстави звільнення, а саме не зазначено статті Кодексу Законів про працю України, у зв`язку із чим просив суд визнати наказ про звільнення незаконним, поновити його на роботі з дати звільнення з посади, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2022 року до дня поновлення на роботі

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, адвокат Коваль Олександра Андріївна, яка діє від імені ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, як підстави апеляційного оскарження наведеного судового рішення визначила, що:

- суд першої інстанції безпідставно надав оцінку доказу такому як аудиторський звіт від 01.01.2019 року, оскільки до суду надано лише копію сторінок 52-54 зазначеного звіту, що свідчить про неповноту звіту, відсутність у матеріалах справи інших сторінок звіту;

- надана у якості доказу посадова інструкція начальника гаража від 18.08.2017 року не передбачає матеріальну відповідальність для посадової особи. Договір №60 «Про повну матеріальну відповідальність» не передбачає списку товарно матеріальних цінностей. Таким чином, паливні талони не відносяться до категорії матеріальних цінностей, що перебували у володінні позивача;

- статтею 134 КЗпП України передбачено вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності і жоден із зазначених пунктів не містить поняття «понаднормового списання чи використання» та не підпадає під випадок опис якого містить наданий звіт.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , його представник, адвокат Коваль Олександра Андріївна надали пояснення на підтримання доводів апеляційної скарги, просили скаргу задовольнити. ОСОБА_2 пояснив суду, що перевитрата пального на автомобілі, який йому було ввірено мало місце із-за вирішення питань працівників, оскільки ввіреним йому транспортним засобом він здійснював доставку працівників до місця роботи.

Уповноважені представники комунального підприємства Міськзелентрест, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вказавши на безпідставність її доводів. Заперечили проти того, що факт перевитрати пального мав місце із-за вирішення питань підвозу працівників до місця роботи, оскільки доказів того, що такі дії проводились зі згоди роботодавця суду не надано, відсутні такі докази і у відповідача. Пояснили, що підвіз працівників відповідача здійснював автобус, який для цієї мети орендувався підприємством.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави до задоволення позову, а звільнення є законним.

З такими висновками суду погоджується апеляційний суд виходячи з наступного.

В силу частин 1,2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону дивлячись на таке. При ухваленні рішення про залишення без задоволення позовних вимог суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 02.01.2010 року працював на посаді начальника гаража КП «Міськзелентрест» відповідно до наказу № 432-к від 30.12.2009р. (а.с.5).

Наказом КП «Міськзелентрест» №129-к про припинення трудового договору (контракту) КП «Міськзелентрест» звільнено 07.04.2022 р.

ОСОБА_1 , який обіймає посаду начальника гаража, згідно ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Бухгалтерії доручено провести нарахування за невикористані дні відпустки за період роботи з 01.04.2011р. по 06.04.2022р. 288 календарних днів, та розрахунки провести частинами по мірі надходження бюджетних коштів.

(а.с. 6)

Із вищезазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 07.04.2022 року

(а.с. 33 на звороті)

14.04.2022р. КП «Міськзелентрест» видано наказ № 147 про внесення змін до наказу № 129-к від 06.04.2022р. згідно якого у зв`язку з технічними помилками та необхідністю приведення наказу № 129-к від 06.04.2022р. у відповідності з нормами чинного законодавства України, таким чином внесені наступні зміни, а саме: слова « ОСОБА_1 » змінити на слова « ОСОБА_1 » відповідно; підстави звільнення викласти в наступній редакції «Згідно ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України»; все інше за текстом наказу № 129-к від 06.04.2022 залишити без змін. Підставою змін слугувала службова записка начальника служби ОПР та КЗ від 12.04.2022 року (а.с. 34).

Згідно посадової інструкції начальника гаража від 18.08.2017р., з якою ОСОБА_1 , як начальник гаража, ознайомлений 02.01.2018р. та виконує, зокрема, такі функціональні завдання та обов`язки - здійснює безпосереднє обслуговування товарно-матеріальних цінностей: ПММ, запасних частин та іншого майна гаража (п.2.14), забезпечує контроль за дотриманням витрат палива, правильність зберігання та обліку ПММ, запасних частин та іншого майна гаража (п.2.15). (а.с. 27-29)

Крім того, 18.04.2011р. між КП «Міськзелентрест» та ОСОБА_1 , як начальником гаражу КП «Міськзелентрест» було укладено договір про повну матеріальну відповідальність № 60, згідно якого останній взяв на себе повну відповідальність за всі в установленому порядку передані йому під звіт підприємством товарно-матеріальні цінності, а також за ті товарно-матеріальні цінності, що будуть надходити йому під звіт протягом усього терміну дії цього договору (а.с. 30-32).

Судом також встановлено та не заперечувалося відповідачем, що йому був ввірений транспортний засіб ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_1 .

З 24.05.2021 по 27.08.2021 року Південним офісом Держаудитслужби України було проведено державний фінансовий аудит КП «Міськзелентрест» та складено «Аудиторський звіт за результатами державного фінансового аудиту діяльності комунального підприємства «Міськзелентрест» за період з 01.01.2019 р. по 27.08.2021р.» від 27.08.2021 № 06-14/09 (а.с. 37-40).

На аркуші 54 вищезазначеного Аудиторського звіту зазначено, що в недотримання вимог примітки 1 пункту 2.3 розділу 2 Норм № 43 КП «Міськзелентрест» (витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті), затверджених наказом міністерства інфраструктури України від 24.01.2012 (з наступними змінами), внаслідок завищення базової лінійної норми витрати палива на автомобілі моделі JAC IIFC 1020KR, було понаднормово списано на використання службового автотранспорту паливо у розмірі

2003,38 л або на загальну суму 61 351,89 грн., що своєю чергою призвело до зайвих витрат підприємства на аналогічну суму.

25.08.2021 р. ОСОБА_1 було адресовано на ім`я директора КП «Міськзелентрест» доповідну записку, в якій він зазначив, що під час аудиторського дослідження Південного офісу Держаудитслужби за період з 01.01.2019р. - 31.03.2021р., встановлено зайве списання пального внаслідок застосування завищених норм на автомобілі JAC, загальною кількістю 2003,38л. У зв`язку із чим просить надати розпорядження бухгалтерії підприємства оприбуткувати відшкодоване ним пальне в кількості 2000 л. (ДП 2000 л/200 шт. талонів по 10 л) (а.с. 35).

Крім цього, вибірковим аналізом подорожніх листів, було встановлено, що на автомобілі марки ВАЗ 21114 державний номер НОМЕР_1 , у 2019 та 2020 роках пробіг в середньому за день становив понад 100 км та використовувався начальником гаража ОСОБА_1 , а не підлеглими йому водіями. У подорожніх листах не зазначено шлях пересування зазначеного автомобіля, завдання, для виконання яких було використано службовий автотранспорт. При цьому на аркуші 55 аудиторського звіту вказано, що для виконання своїх посадових обов`язків начальник гаража ОСОБА_1 не має необхідності щоденно (в робочі дні) долати шлях понад 100 км задля виконання службових обов`язків, при цьому беручи до уваги що до його обов`язків входить контроль та організація роботи закріпленої за ним ділянки, а саме гаража. Автомобіль ВАЗ 21114 державний номер НОМЕР_1 , який використовується для службових потреб працівниками КП «Міськзелентрест» (обґрунтовано мету використання автомобіля) середньоденний пробіг становить 60-70 км, який використовується декількома працівниками підприємства, в той же час автомобіль ВАЗ 21114 державний номер НОМЕР_1 використовується лише ОСОБА_1 (а.с. 40, 66)

Наказом № 204 від 14.09.2021р. КП «Міськзелентрест» прийнято наказ про відшкодування за рахунок відповідальної особи ОСОБА_1 понаднормово списане паливо у розмірі 2003,38 л або 61351,89 грн., як еквівалент вартості палива в аудиторському звіті від 27.08.2021 № 06-14/09. (а.с. 36).

Начальник гаража ОСОБА_1 надав начальнику Південного офісу Держаудитслужби пояснення, що він являється користувачем службового автомобіля ВАЗ 21114 державний номер НОМЕР_1 та використовує його в службових цілях, як то: контроль логістики автотранспортних засобів спецпризначення підприємства, відповідно до подорожніх листів, отримання запчастин для ремонту авто техніки, організація документообороту зі сторонніми організаціями, контроль роботи автотранспорту на об`єктах(а.с. 65).

Окрім того в період з 01.06.2021р. по 30.06.2021р., з 10.01.2022р. по 09.02.2022р. та з 07.03.2022р. по 06.04.2022р. ОСОБА_1 перебував у відпустках відповідно до наказів про надання відпустки (а.с. 62,63,64).

За змістом пункту 2 статті 41 КЗпП України трудовий договір з працівником може бути припинений у разі вчинення винних дій особою, яка безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо вони дають підставу для втрати довіри до нього з боку власника (або уповноваженого ним органу).

В Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 роз`яснено, що звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що посаду начальника гаража на якій перебував ОСОБА_1 можна віднести до категорії посад до повноважень яких входить обслуговування товарних цінностей, оскільки це закріплено та підтверджується внутрішніми документами підприємства (посадовою інструкцією начальника гаража, договором про повну матеріальну відповідальність) і не спростовано позивачем при розгляді справи.

З 24.05.2021 по 27.08.2021 року Південним офісом Держаудитслужби України було проведено державний фінансовий аудит КП Міськзелентрест за результатами якого було встановлено використання службового автотранспорту підприємства не за службовим призначенням, зокрема, і транспортного засобу ВАЗ 21114, державний номер НОМЕР_1 , який був ввірений ОСОБА_1 та в користуванні якого перебував, що призвело до нераціонального витрачання палива та до неефективних витрат підприємства, та як наслідок стало підставою для роботодавця виявити ОСОБА_1 недовіру.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення про відмову у позові ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, безпідставності його звільнення, на думку представника позивача,за п.2 ч.1 ст. 41 КЗпП України, а також неналежного та допустимого доказу Аудиторського звіту (оригінал якого оглянуто судами першої та апеляційної інстанцій), висновки якого слугували підставою до звільнення позивача, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Всі доводи позивача щодо безпідставності його звільнення були предметом розгляду суду першої інстанції, який дав їм належну правову оцінку з послідовним викладенням у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду скаржником не наведено.

Посилання позивача на те, що перевитрати пального на ввіреному безпосередньо йому транспортному засобі мали місце через вирішення ним питань підвозу працівників підприємства до місця роботи, апеляційний суд не приймає, оскільки доказів на підтвердження того, що такий факт мав місце та був погоджений із роботодавцем, суду не надано.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Повний текст постанови складений 29.05.2023 р

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Коваль Олександра Андріївна залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко