Провадження №2/523/4190/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"27" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Регіональна товарна біржа про визнання правочину дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою, якою просить визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 1/98-00421, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який зареєстрований на Регіональній товарній біржі в Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості, реєстраційний номер 1/98-00421 від 08.12.1998 року, що відбувся між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - дійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 грудня 1998 року, між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна № 1/98-00421, а саме квартири загальною площею 52,4 кв.м., корисною площею 48,9 кв.м., яка складається з двох кімнат житловою площею 29,7 кв.м., а також: кухні, вбиральні, ванної, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала «продавцям» на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів під № 16-585 від 22.09.1998р., зареєстрованого Одеським МБТІ 24.09.1998 року під № 59 стр. 32 кн. 302 пр. Вищевказаний договір було укладено відповідно з вимогами, встановленими ст.15 Закону України «Про товарну біржу», який зареєстрований на Регіональній товарній біржі в Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості, реєстраційний номер № 1/98-00421 від 08.12.1998 року. Вказана квартира за домовленістю сторін була продана з торгів за 9900 гривень, які були отримані «Продавцями» до підписання даного договору та її новим власником стала ОСОБА_6 . Між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним питанням щодо передачі нерухомого майна у власність. ОСОБА_6 є рідною мамою позивачки ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне її майно, у тому числі і на вищезазначену квартиру. Позивач звернувшись до нотаріуса щодо прийняття спадщини, отримала відповідь про те що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає правовим нормам законодавства, які діяли на час реєстрації договору та рекомендовано позивачу звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Безбабна А.О. у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про підтримання позовних вимог, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, а також зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, були сповіщенні через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за останнім відомим місцем реєстрації.

Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивача та її представника на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно договору № 1/98-00421від 08.12.1998 р, зареєстрованого Регіональною товарною біржою, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 з однієї сторони, продали, а ОСОБА_6 з іншої сторони, купила квартиру АДРЕСА_1 .

03.02.1999 р згаданий договір купівлі-продажу був зареєстрований у встановленому законом порядку в КП «ОМБТІ і РОН».

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі, так як це не суперечило законодавству того часу.

Покупець ОСОБА_6 , свої обов`язки за договором виконала, сплатила вказану в договорі суму відповідачам.

Після укладення договору, відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку.

Після підписання договору,покупець ОСОБА_6 сплачувала всі комунальні послуги, володіла та користувалася даною квартирою.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне її майно, у тому числі і на вищезазначену квартиру.

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_6 .

Відповідно до копії спадкової справи № 33/2023, заведеною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Акаєвою А.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновків що позивач ОСОБА_1 на законних підставах звернулась до суду за захистом своїх прав, як спадкоємця після смерті ОСОБА_6 .

Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.2 ст.47, ч.2 ст.227 ЦК України(в редакції 1963р), статтями 259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Регіональна товарна біржа про визнання правочину дійсним- задовольнити.

Визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 1/98-00421, а саме квартири АДРЕСА_1 , укладений відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який зареєстрований на Регіональній товарній біржі в Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості, реєстраційний номер 1/98-00421 від 08.12.1998 року, що був укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - дійсним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 29.11.2023р.

Суддя: К.О. Далеко