Справа №601/1847/23
Провадження № 2/601/501/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу № 601/1847/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідачів на його користь по 25 000 грн. моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач посилається на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096, внесеному до ЄРДР 17 квітня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Так 17 квітня 2018 року близько 14 год. під час словесного конфлікту із позивачем поблизу приміщення Колодіївської ЗОШ на грунті тривалих неприязних стосунків ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 умисно спричинили позивачу легкі тілесні ушкодження. 14 вересня 2020 року відповідачів повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також скеровано до суду обвинувальний акт. Кримінальна справа тривалий час перебувала у провадженні Підволочиського районного суду Тернопільської області, та в результаті процесуальної поведінки обвинувачених її розгляд затягнувся, що призвело до спливу строків притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року у справі № 604/891/20 встановлено, що кримінальне правопорушення вчинене 17 квітня 2018 року, обвинувачені від суду не ухилялися, а тому суд звільнив відповідачів від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрив. Внаслідок скоєння відповідачами даного кримінального правопорушення позивач зазнав значної моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідачів. Так, внаслідок злочинних дій відповідачів ОСОБА_1 відчував значний фізичний біль від завдання йому ударів по голові, хвилювався за своє життя та здоров`я, був порушений його звичайний уклад життя, оскільки він був змушений звертатися до правоохоронних органів, в лікарню, їхати до експертної установи для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. За весь цей період відповідачі жодного разу не попросили у позивача пробачення за скоєний на нього напад, за завданий фізичний біль та за моральні страждання, які він відчув внаслідок протиправного посягання на його життя і здоров`я. На час заподіяння позивачу тілесних ушкоджень він знаходився біля Колодіївської ЗОШ, оскільки мав намір побачитись із дочкою ОСОБА_4 , яка після розлучення з дружиною залишилась проживати із нею. Відповідачі, які є рідними братами колишньої дружини позивача, побили його і погрожували розправою, якщо він і надалі буде бачитись із дочкою. Від таких дій відповідачів позивач відчуває сильне душевне хвилювання, адже він і надалі побоюється приїжджати у с. Колодіївка, де мешкає його дочка.

В судове засідання представник позивача адвокат Сідорова І.А. подала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу слухати у її відсутності та відсутності позивача. Також просить стягнути із відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., докази по яких долучено до позовної заяви.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, однак подали заяву в якій просять розгляд справи проводити без їх участі та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У надісланому на адресу суду відзиві на позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять відмовити у задоволенні данного позову, оскільки позивач не турбується про свою дочку (що вказано у позовній заяві), так як з часу повномаштабного вторгнення росії ОСОБА_1 жодного разу не поцікавився де його дочка і що з нею. Станом на 01.03.2022 року його борг по сплаті аліментів на утримання дочки становив 80 338,56 грн. Відповідно було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 164 КК України. За цей час борг лише виріс, на сьогоднішній день у нього заборгованість по сплаті аліментів близько 120 000 гривень. Відповідно жодних душевних хвилювань та побоювань у позивача, які пов`язані із дочкою чи побаченнями із нею немає. Із 17.04.2018 року по 02.02.2021 року ОСОБА_1 не довів що він є потерпілий у даній справі, що йому завдано ушкоджень його здоров`ю, чи завдано матеріальних, моральних чи інших збитків, тому вина відповідачів не була доведена, та ними не визнана. Так як відповідачі були звільнені від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження щодо них було закрите, ухвала суду від 02.02.2021 року ОСОБА_1 не оскаржувалась, заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_1 не було доведено, відповідно жодна шкода не підлягає до відшкодування. Окрім того, до даної позовної заяви не надано жодних належних та допустимих доказів, що доводять завдання ОСОБА_1 фізичного болю чи інших страждань, а також не доведено моральні страждання та наявність причинного зв`язку. Обставини, на які посилається позивач, є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до справи. Відповідно відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факту завдання моральних страждань та душевних переживань, наявність втрат немайнового та майнового характеру, що настали у зв`язку з неправомірними діями відповідачів.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

28 липня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд за правилами загального провадження.

21 серпня 2023 року подано відзив на позов.

13 листопада 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Із копії обвинувального акту; копії клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та ухвали Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 лютого 2021 року слідує, що 17 квітня 2018 року в результаті кримінально протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірних крововиливів чола зліва, в результаті злочинних дій ОСОБА_2 , потерпілому ОСОБА_1 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця лівої скроневої ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000096 від 17.04.2018 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за частиною 1 статті 125 КК України закрито. Звільнено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно довідки № 7 від 05.07.2023, 18.04.2018 ОСОБА_1 звертався до сімейного лікаря за медичною допомогою.

Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 згідно судового наказу № 2-н-604/2018 від 30.11.2018, виданного Підволочиським районним судом слідує, що станом на 01.03.2022 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 80 338 грн. 56 коп.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 02.09.2021 зобов`язано слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 06.08.2021 за ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини вчинення кримінального правопорушення та вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у їх вчиненні не потребує доказування, оскільки встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили і має преюдиційне значення для спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 1 ст. 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до постанови Пленуму ВС України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Отже, характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань підлягає встановленню та доказуванню в судовому порядку на загальних засадах змагальності сторін та доказування в цивільному процесі, виходячи із їх характеру та тривалості, стану здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, наслідків, що наступили, оскільки сума компенсації за спричинення моральної шкоди не встановлена законом.

Суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позивач безумовно зазнав душевних страждань та переніс стрес.

Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях у зв`язку із отриманням легких тілесних ушкоджень, внаслідок протиправних дій відповідачів, які супроводжувались перенесенням фізичного болю, та емоційним стресом, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідачів та вини останніх в її заподіянні, а тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу заданої діями відповідачів моральної шкоди.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, які настали внаслідок кримінального правопорушення, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін у його житті, пов`язані з цим його моральні переживання, при цьому виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі по 5 000 грн.

Даний розмір відшкодування завданої кримінальним правопорушення моральної шкоди, на переконання суду, враховує всі обставини, досліджені в судовому засіданні та відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у даному провадженні, тому позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням наведеного суд вважає, що із відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача понесенні останнім судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу, яка згідно поданого розрахунку становить 5 000 грн.

Окрім того суд вважає, що із відповідачів слід стягнути солідарно на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 42, 82, 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень спричиненої моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень спричиненої моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень понесених судових витрат по справі.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001 код 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: с. Колодіївка Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 30.11.2023.

Головуючий: