справа № 619/1478/21
провадження № 2/619/469/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., представника відповідача Головко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 27 246, 09 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт 25.02.2013 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 19 644,81 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

10.06.2014 АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором б/н від 25.02.2013.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04.09.2014 з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 23 623, 32 гривні нараховану станом на 31.03.2014.

Кредитний договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.

Прострочена сума заборгованості ОСОБА_1 становить 18 234, 28 гривні.

З відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні суду від 04.09.2014, тобто з 25.02.2013 по 31.03.2014, то за період після подання позовної заяви від 10.06.2014 до дати виконання рішення суду відповідно постанови ВДВС від 30.07.2019, з 11.06.2014 по 30.07.2019 відповідач має заборгованість у розмірі 27 246, 09 гривень, яка складається з:

- 24 436 гривень 01 копійка індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання;

- 2 810 гривень 08 копійок 3% річних від простроченої суми.

Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань відповідач ОСОБА_1 має загальну заборгованість зі сплати індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання та 3% річних від простроченої суми у розмірі 27 246, 09 гривень.

03.06.2021 Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено заочне рішення у справі 619/1478/21, яким задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 27 246, 09 гривень, яка складається 24 436, 01 гривень індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 2 810,08 гривень 3% річних від простроченої суми. Також ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 гривень.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_3 із заявою про скасування цього заочного рішення суду.

За результатами розгляду заяви представник відповідача про скасування заочного рішення, ухвалою суду заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/1478/21, за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, було скасовано, призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що відповідач 25.02.2013 при підписані анкети - заяви підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформованим про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку за адресою www.privatbank.ua/terms. АТ КБ "ПриватБанк додав до позовної заяви саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи, які діяли на момент укладення договору та з якими було ознайомлено Відповідача.

Доказів, що Відповідача не було ознайомлено з умовами та правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено меншими умовами та правилами, відповідач не надав. Окрім того, відповідач зобов`язався самостійно знайомитися зі всіма змінами на сайті Приватбанку.

Вказує, що виписка з рахунку є підтвердженням, що ОСОБА_1 було видано платіжну картку відкрито картрахунок, та встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки неможливим без наявності картки здійснювати проведення вказаних операцій. До того ж, відповідач деякий час належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач не надала.

Відповідно до умов кредитного договору під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Із розрахунку заборгованості вбачається, що Позичальник неодноразово порушував зобов`язання за договором, а починаючи з 2014 року на рахунку обліковується прострочена заборгованість, що підтверджується рішенням Дергачівського районного суд Харківської області від 04.09.2014.

Зауважує, що на спростування розрахунку банку, Відповідачем не надано власного розрахунку з урахування умов кредитного договору.

Щодо виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/2885/14-ц, на яке посилається Відповідач, необхідно звернути увагу, що до суду було надано копію постанови. Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ Харківської області від 30.05.2017 про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 . Відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду до матеріалів справи не додано. Вважає, що до позовної заяви не додано визначених законодавством доказів, якими, як вказано вище, є платіжні доручення, щодо перерахування державною виконавчою службою на користь стягувача (АТ КБ "ПриватБанк") грошових коштів, а самий лише факт утримання цієї суми з доходів боржника і наявність розпоряджень державного виконавця щодо необхідності перерахування певних сум на користь стягувача, які одночасно не Оформлені належним чином в повній мірі, не є підтвердженням перерахування Відповідачеві і отримання ним зазначеної вище суми, яка б підлягала стягненню у порядку, передбаченому ст. 1212 ЦК, і не виключає можливості знаходження цих грошових коштів на відповідному рахунку державної виконавчої служби. Інших заяв або клопотань від позивача на адресу суду не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, вказує, що під час укладення генеральної угоди з відповідачем були погоджені Умови, Правила та Тарифи. На думку відповідача, Умови, Правила та Тарифи, приєднані як додатки до позовної заяви, не можуть братися судом до уваги, виходячи з того, що позивачем не надано жодних доказів того, що саме із цими Умовами, Правилами та Тарифами Банку відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена під час підписання Генеральної угоди, та погодилася з ними. Роздруківка із сайту Банку не може бути належним доказом, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування, а отже, відповідач вважає, що в такому випадку неможливо застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК», могли змінюватись самим Банком в період з часу виникнення спірних правовідносин та до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови та правила обслуговування у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 . Умови, Правила та Тарифи надання банківських послуг, Умови та Правила, що додані до позовної заяви, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеної із відповідачем Генеральної угоди, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, на думку сторони відповідача, відсутні підстави вважати, що при укладанні договору із ОСОБА_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк. Відповідач також не погоджується з наданим Банком розрахунком заборгованості за Генеральною угодою, посилаючись на те, що він не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком, а отже не є належним доказом існування боргу.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 27 246 (двадцять сім тисяч двісті сорок шість) гривень 09 копійок, представник відповідача посилається на довідку з місця роботи ОСОБА_2 ПрАТ «УКпостач» від 20.07.2021. з якої встановлено, що з ОСОБА_2 було утримано і перераховано 26 315,31 гривень, на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» борг та судові витрати, що разом складає 23 866,92 гривень. Витрати виконавчого провадження 86,06 гривень, виконавчий збір 2 362,33 гривень. Утримання проводилось в розмірі 20% з червня 2017 року по липень 2018 року. Зазначила, що зазначені вище проплати проводились на підставі постанови державного виконавця від 30.05.2017 Дергачівського РВДВС ГТУЮ у Харківській області та до якої надано розрахунок утриманих коштів.

Постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №66114699 від 16.07.2021 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного МУМЮ м. Харків, встановлено, що борг складає 2 270 гривень, згідно виконавчого листа №619/1478/21 виданого 09.07.2021.

Вказує, що відповідно розрахунку заборгованості та позовних вимог встановлено, що за прострочення кредиту до відповідача застосовано штрафні санкції, по яким сплинув строк позовної давності.

Щодо стягнення трьох відсотків річних зазначає, що на відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. З огляду на розрахунок, який надав позивач встановлено, що в ньому відсутні кількість днів у місяці прострочення зобов`язання та документально не підтверджено жодним документом, що саме прострочення зобов`язання виникло саме в даний період часу. Не надано жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження щодо виникнення боргу. Надана позивачем банківська виписка по даним взаємовідносинам не с первинним документом, на який посилається банк. Також до зазначеного розрахунку було включено позивачем періоди, коли відповідачем за місцем роботи, було утримано грошові кошти рахунок заборгованності.

Вказує, що з відповідача утримано і перераховано борг в сумі 26 315,31 гривень за період з червня 2017 по липень 2018 року, таким чином зобов`язання припинилися, але не зважаючи на це, позивачем у розрахунку наданому до позову зазначається безпідставно період стягнення після сплати відповідачем коштів, серпень 2018 року липень 2019 року, що не припустимим.

Посилаючись на викладене, сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.02.2013 року ОСОБА_1 було видано кредит у розмірі 19 644,81 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до п. 2 Генеральної угоди банк надає позичальнику терміновий кредит у сумі 19 644,81 гривні на строк 36 місяців з 25.02.2013 по 29.03.2016 року шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюєтся в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісчний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір.

Таким чином, підписанням вказаної угоди відповідач підтвердив наявність заборгованості перед банком та визнав її.

За змістом Генеральної угоди відповідач в порядку ст. 634 ЦК України прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній угоді.

Разом з тим, за своїм змістом вказана Генеральна угода є не новою угодою, а реструктуризацію вже наявного боргу, який, згідно з матеріалами справи, виник з укладеного між сторонами кредитного договору, оформленого Анкетою-заявою від 26 квітня 2011 року відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача 27 246, 09, з яких: 24 436 гривень 01 копійка індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; 2 810 гривень 08 копійок 3% річних від простроченої суми, станом на 30.07.2019.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, він не заперечує факт укладення кредитного договору між ним та Банком, однак, не погоджуючись із заявленими позивачем вимогами про стягнення заборгованості, стверджує, що під час підписання Генеральної угоди з ним не узгоджували жодні Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи Банку, а отже, долучені позивачем до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, Витяг з Тарифів Банку не можуть братися судом до уваги, оскільки не містять підпису відповідача, що свідчило би про те, що він ознайомлений саме з Умовами та Правилами у наданій Банком редакції. Крім цього, відповідач не погоджується з розміром відсоткової ставки, визначеною Банком, - 18 %, оскільки вказана відсоткова ставка не передбачена Тарифами обслуговування кредитних карт, які визначають інший розмір процентної ставки. Відповідач зазначає, що позивач, звертаючись до суду з позовом, необґрунтовано посилається на застосування до вказаних правовідносин правил ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг неодноразово змінювались самим Банком, та Банк міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стосовно заперечень відповідача про те, що його було ознайомлено з Умовами та Правила надання банківських послуг, слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивачем, на підтвердження позовних вимог, надано суду також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, однак, вказані документи не містять підпису відповідача.

Проте слід зазначити, що сама Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.02.2013, підписана безпосередньо відповідачем ОСОБА_1 , містить істотні умови кредитування, зокрема предмет кредитного договору, строк повернення кредиту, розмір відсотків за користування кредитом, майнову відповідальність за порушення договору тощо, з якими відповідач погодилася, підписуючи вказану Генеральну угоду.

Отже, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з істотними умовами кредитного договору, в тому числі з розміром відсоткової ставки за користування кредитом.

Щодо суми, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Позивач просить стягнути з відповідачки кошти у сумі 27 246, 09 гривень за період з 11.06.2014 року до 30.07.2019.

Позов підлягає задоволенню частково за період з 11.06.2014 року до 30.05.2017, оскільки за цей період відповідачка жодних виплат не проводила.

Тобто за період з 11.06.2014 до 30.05.2017 підлягає стягненню 3% річних у сумі 1 626 гривень 10 копійок та інфляційні втрати у сумі 17 031 гривня 60 копійок.

Що стосується позовних вимог про стягнення коштів за період з 01.06.2017 до 30.07.2019, то в цій частині позов задоволенню не підлягає.

У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що провадження відкрито 30.05.2017 року, а закрито 30.07.2019.

З наданих відповідачкою доказів вбачається, що кошти на погашення заборгованості стягувалися з її заробітної плати за місцем роботи.

При цьому в обсяг стягнутих сум входить і безпосередньо сума заборгованості, і сума виконавчого збору, і витрата з-за подення виконавчих дій і судовий збір.

Однак які суми стягувалися безпосередньо в погашення основної суми боргу надані матеріали таких даних не містять. Але при цьому сума основної заборгованості зменшувалася.

Позивачем не надано розрахунку з урахуванням цих обставин.

До того ж надані матеріали свідчать про те, що сума заборгованості сплачена у повному обсязі в липні 2018 року.

Чому в такому випадку виконавче провадження закрито 30.07.2019 - в матеріалах справи таких даних немає.

Отже, оскільки таких даних немає та незважаючи на відсутність розрахунку позивача суд також позбавлений можливості зробити свій розрахунок.

Що стосується інших доводів, то суд виходить з наступного.

Інтереси сторін представляють кваліфіковані юристи, однак клопотань ними про призначення експертизи заявлено не було.

Безпідставні доводи позивача стосовно ненадання відповідачкою платіжних доручень щодо перерахунку коштів на розрахункові рахунки стягувача.

Заборгованість стягувалась з відповідачки шляхом проводження відповідних утримань із заробітної плати. У випадку неотримання цих коштів вони не були позбавлені можливості з`ясувати це у ВДВС.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь АТ КБ "Приват Банк" 3% річних у сумі 1 626 гривень 10 копійок за період з 11.06.2014 року по 30.05.2017 року та інфляційні витрати за цей же період за кредитним договором від 25.02.2013 у сумі 17 031 гривня 60 копійок.

У задоволенні позовних вимог АТ КБ "Приват Банк" про стягнення 3% річних за період з 01.06.2017 року до 30.07.2019 року у сумі 1 183 гривні 98 копійок та інфляційних витрат за цей же період у сумі 7 404 гривні 41 копійка відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь АТ КБ "Приват Банк" витрати за сплату судового збору у розмірі 1 418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) гривень 75 копійок.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Харківського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк", , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст виготовлено 30.11.2023.

Суддя В. С. Овсянніков