Справа № 307/4335/23
Провадження № 2/307/800/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 26 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від даного шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства вони не ведуть, не проживають разом, перестали жити як дружина з чоловіком. Позивачка зазначила, що чоловік виїхав за кордон, де проживає. Вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. Неповнолітня дитина проживає разом з нею. Таким чином, дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень, у будь-якому разі, не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Вона сама не може забезпечити, утримання дитини, а тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у сумі 3000 гривень щомісячно на дитину, так як має постійний дохід, бо працює за кордоном. Відповідач інших осіб на утриманні не має, отримує дохід та має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів.

Просить суд розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 гривень, щомісячно, і до її повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, однак подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2012 року та від даного шлюбу мають одну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також встановлено, що сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на даний час перебуває на утриманні позивачки.

Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, проживає з неповнолітньою донькою, сама веде догляд за нею, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2023 року, і до її повноліття, а в решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113, 180, 181, 182, 184 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 26 листопада 2012 року у виконавчому комітеті Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №38, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Терново, Тячівського району, Закарпатської області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2023 року, і до її повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , 1073 гривні 60 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073 гривні 60 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Терново, Тячівського району, Закарпатської області, України, зареєстрована в АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_2

Головуючий: В.І. Бобрушко