РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/416/23

Провадження № 2/293/227/2023

29 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на її користь, на утримання її як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів доходів платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання 14.02.2024, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років.

Обґрунтовуючи позов позивач вказує, що ОСОБА_2 є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.03.2005. На даний час вона є повнолітньою і продовжує навчання на денній формі в Державному навчальному закладі «Центр сфери обслуговування м. Житомира» (третій атестаційний рівень), група П-5 за регіональним замовленням з 01.09.2020 по 14.02.2024, згідно наказу про зарахування № 2-«3-УДЗ» від 27.08.2020. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, тому позбавлена можливості працювати. Будь-якого іншого самостійного доходу вона не має, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчування, одяг та взуття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працездатний та має можливість надавати даку допомогу.

Ухвалою від 29.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Перше судове засідання суд призначив на 12:00 год. 25.04.2023 (а.с.16).

25.04.2023 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання у порядку ч.5 ст.259 ЦПК України, суд постановив відкласти розгляд справи на 11 год 00 хв 29.05.2023 (а.с.20). Суд не мав даних про належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи в суді.

29.05.2023 сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки разом з позовними матеріалами на адресу місця реєстрації відповідача, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, а також через розміщене оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України (а.с.18,19,21).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.03.2005 її батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно договору про оплату освітніх послуг між Державним університетом «Житомирська політехніка» та фізичною (юридичною) особою №19.01-071.00.2/Б/Д-055-2021 від 11.08.2021 укладеного між ДУ «Житомирська політехніка» (далі виконавець) та ОСОБА_3 (далі замовник) про те, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_1 з 01.09.2021 по 30.06.2025. Загальна вартість навчання відповідно до цього договору на момент його укладення становить 80800 грн (а.с.6).

Згідно довідки Державного навчального закладу «Центр сфери обслуговування м. Житомира» від 06.02.2023 № 140, видана здобувачу освіти групи П-5 ОСОБА_1 про те, що вона дійсно навчається в ДНЗ Центр сфери обслуговування м. Житомира» на денній формі навчання згідно з наказу про зарахування № 2 - «3-УДЗ» від 27.08.2020. Термін навчання з 01.09.2020 по 14.02.2024 (а.с.9).

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , якає дочкою ОСОБА_2 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, так як навчання проводиться за денною формою, що позбавляє позивачку можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Позовна заява надійшла до суду і зареєстрована 24.03.2023.

Підсумовуючи викладене вище, призначаючи розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує потребу позивачки у матеріальній допомозі, а також беручи до уваги обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітньої доньки, що продовжує навчання, враховуючи, що відповідач відзив на позов про неможливість сплачувати аліменти не подав, а тому вважає, що підлягають стягненню з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, та до закінчення навчання чи досягнення двадцяти трьох річного віку позивачкою.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1073,60 грн (тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) у дохід держави.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.3,15,182, 191, 199-201 СК України, ст.ст.2,12,13,18,76-81,141, ч.4 ст. 206,259,263-265,268,354,430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі частини усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 24.03.2023 і до закінчення (припинення) навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса/місце реєстрації: АДРЕСА_2

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО