Справа № 242/1669/22
Провадження № 4-с/242/7/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2023 року

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

30.06.2023 року заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що на примусовому виконанні в Заводському відділу ДВС у м. Миколаєві перебуває виконавче провадження ВП № 71549171 з примусового виконання виконавчого листа № 242/1669/22 виданого 16.03.2023 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.11.2022 і до повноліття дитини. 09.06.2023 року на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження через ідентифікатор доступу по номеру виконавчого провадження АСВП 71549171, він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, зокрема з заявою про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2023 року. Таким чином, встановлено, що виконавче провадження прийнято до примусового виконання з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2023 року не містить підпису заявника ОСОБА_2 . Просив поновити строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2023 ВП № 71549171, на підставі того, що ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження він зміг лише 09.06.2023 року за допомогою сайту автоматизованої системи виконавчого провадження. До цього дня йому не надавалась заява стягувача і він не знав та не міг знати що заява не підписана стягувачем; визнати неправомірними дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження 13.04.2023 ВП № 71549171 на підставі не підписаної заяви стягувача ОСОБА_2 від 31.03.2023; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2023 ВП № 71549171.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2023 року, справу № 242/1669/22 передано на розгляд судді Селидівського міського суду Донецької області Черкову В.Г., згідно розпорядження № 12 від 16.10.2023 року.

Заінтересована особа - Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав до суду заперечення, в якому зазначив, що 11.04.2023 на поштову адресу відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа виданого 16.03.2023 по справі №242/1669/22 Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02.11.2022 і до повноліття дитини. 13.04.2023 державним виконавцем за результатами розгляду вищевказаної заяви стягувача відкрито виконавче провадження №71549171. Копію постанови направлено сторонам рекомендованою кореспонденцією на адреси вказані у виконавчому документі. Згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.05.2023 під підпис в отриманні, 18.05.2023 скаржником ОСОБА_1 особисто отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження №71549171. Однак, 12.06.2023 скаржником подано скаргу до суду разом з копією матеріалів виконавчого провадження №71549171, які містять заяву про відкриття виконавчого провадження та постанову про відкриття виконавчого провадження №71549171 від 13.04.2023. З наступного можна зробити висновок, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження особисто скаржником ОСОБА_1 18.05.2023, останній лише 09.06.2023 скористався ідентифікатором доступу до виконавчого провадження та отримав відповідні копії матеріалів виконавчого провадження. Таким чином, скаржником ОСОБА_1 пропущено встановлений чинним законодавством строк на оскарження рішень та дій державного виконавця без поважних на то причин. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Підстав не прийняти виконавчий документ у державного виконавця не було. Крім того, ні Законом України «Про виконавче провадження», а ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, ні будь-якими іншим нормативно правовим документом не визначено конкретних обов`язкових вимог до оформлення заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого документа, а не заяви про відкриття виконавчого провадження. З огляду на наведене, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець діяв виключно в межах своєї компетенції та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з чим, підстави для визнання таких дій неправомірними, відсутні. Жодна з наведених Заявником обставин та факти, якими обґрунтовано скаргу, не є такими, що за законодавством є підставами для задоволення скарги. Просять в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити, а скаргу залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали даної заяви, судом встановлено наступне.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав під час ознайомлення через ідентифікатор доступу по номеру виконавчого провадження АСВП 71549171, а саме 09.06.2023 року.

Таким чином, суд дослідивши обґрунтування скарги та клопотання про поновлення строку звернення до суду з даною заявою, вважаю, що є підстави для поновлення заявнику строку для звернення із скаргою на дії державного виконавця.

Що стосується обставин, викладених скаржником про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 71549171 та скасування зазначеної постанови, суд виходить з наступного.

Постановою від 13.04.2023 р. відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; боржника визнано банкрутом; Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; юридичну особу - боржника припинено; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до ч. 1ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 19 ЗУ «Про в виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. ст.25,26 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» для початку примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа стягувачам подається заява про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1-4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що вимоги закону при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем дотримані, всі документи, які вимагаються для відкриття останнього на час відкриття виконавчого провадження були наявні, а саме відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно. ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що державний виконавець виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження діяв у спосіб та в межах наданих йому повноважень, тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя