Справа № 720/1774/23
Провадження № 2/720/621/23
07 листопада 2023 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження з викликом сторін в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за природний газ, суд,-
ТОВ «Чернівцігаз Збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, посилаючись на те, що позивач надавав відповідачу послуги постачання природного газу на умовах, що передбачені Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, який має ознаки публічного та розміщений на офіційному веб-сайті постачальника газу, а тому не потребує двостороннього підписання, оскільки приєднанням до умов такого договору вважається не повернення постачальнику надісланої споживачу заяви-приєднання, а також фактичне споживання природного газу після офіційного опублікування Типового договору на відповідному інтернет-сайті. Відповідач своїми діями фактично прийняла умови вказаного договору, продовжувала споживати газ, проте отримані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим станом на день подачі позову до суду у нього утворилась заборгованість в сумі 4215 гривень 76 копійка. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борг не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку заборгованість за природний газ та судові витрати по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Зі змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 цього Кодексу передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами Правил постачання природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що надається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
ТОВ «Чернівцігаз Збут» в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви - приєднання по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути ТОВ «Чернівцігаз Збут».
Відповідно до вказаних Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є споживачем отриманого від позивача природного газу у домоволодінні, яке розташовано по АДРЕСА_1 .
Відповідач не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б спростовували той факт, що відповідач не користувався наданими позивачем послугами газопостачання по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач є споживачем послуг які надавалися позивачем.
Таким чином, надання позивачем послуг та їх споживання відповідачем є діями осіб, з якими закон, зокрема ст. 11 ЦК України, пов`язує підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, а тому відсутність між сторонами письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача від оплати комунальних послуг.
За змістом п. 20 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30 вересня 2015 року, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.
Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань та у встановлені строки не оплатив наданні йому позивачем послуги відповідно до встановлених тарифів, а тому заборгованість за природний газ станом на день подачі позову до суду підлягає стягненню з нього в примусовому порядку.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684 гривень.
Із посиланням на ст. 141 ч. 8 ЦПК України представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.
В обґрунтування своєї заяви представник позивача надав копію договору № 38FChrZ491-17 від 30 листопада 2017 року, разом з додатковими угодами із звітом про фактично надані послуги, актом надання послуг № 77 від 24 жовтня 2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 720/1774/23, представником позивача Попов Д.В. разом із поданням позовної заяви було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 6000 гривень. В подальшому сума витрат була зменшена до 2000 гривень.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
В силу частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 129 від 10 липня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 30 листопада 2017 року № 38АChrZ491-17, погодинна ставка роботи адвоката становить 2000 гривень.
Із звіту про фактично надані послуги від 24.10.2023 року вбачається, що представником позивача було витрачено 1 година для ознайомлення із матеріалами справи, вивчення судової практики, визначення правової позиції та підготовки позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 , а з акту надання послуг № 77 від 24.10.2023 року слідує, що вартість наданих адвокатом послуг становить 2000 гривень.
А тому, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та витраченого ним часу по даній справі, суд вважає обґрунтованими заявлені ним вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 гривень, які є реальними та розумними.
На підставі ст.ст. 526, 530, 626, 628, 634, 638 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2496 від 30 вересня 2015 року, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає в с. Припруття Чернівецького району Чернівецької області на користь ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ» (код ЄДР 39584988) заборгованість за природний газ в сумі 4215 грн. 76 коп. (чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 76 коп.) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 в АТ «Банк Альянс», МФО 300119, а також судовий збір в сумі 2684 гривень на поточний рахунок № НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає в с. Припруття Чернівецького району Чернівецької області на користь ТОВ «Чернівцігаз збут», код ЄДР 39584988, судові витрати по справі у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_2 має право протягом тридцяти днів з дня тримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.