Справа №274/3279/23
Провадження № 2-н/0274/485/23
Ухвала

Іменем України

про відмову у видачі судового наказу

"30" травня 2023 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и л а :

26.05.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів у розмірі у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.05.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте, у своїй заяві ОСОБА_1 просить стягнути з божника аліменти на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, тобто заявницею подано заяву про видачу судового наказу за вимогою, яка не передбачена ст. 161 ЦПК України.

Також, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи, або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

За положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, вимоги ОСОБА_1 обґрунтуванні тим, що діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Разом з тим, відповідно до доданих до заяви про видачу судового наказу документів неможливо підтвердити або спростувати факт, що діти проживають разом із заявницею.

Крім того, ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - з дня подання такої заяви.

Із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_1 звернулась до суду 26.05.2023, проте просить стягувати з боржника, починаючи з 24.05.2023.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана із порушенням ст. 163 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За такого, оскільки, заявницею не надано відповідних документів або їх копій, що підтверджують, що діти проживають із нею, а отже не доведено її право на звернення із даною заявою, крім того, заява про видачу судового наказу подана за вимогами, які не передбачені ст. 161 ЦПК України, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя І.Ю. Хуторна