Справа № 161/7891/23
номер провадження 2/558/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя Мельник Д.В.

секретар судового засідання Березюк І.М.

за участю:

представник позивача органу опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області Загоруйко А.М.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Солтисюк А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом органу опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі три тисячі гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Підставами позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав щодо його сина та, відповідно стягнення з нього аліментів на утримання дитини, позивач вважає порушення відповідачем норм чинного Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Також, позивач вважає, що відповідач перебував у місцях позбавлення волі, в минулому вчиняв відносно дитини психологічне та фізичне насильство і на даний момент ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та забезпеченню здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 дав усну згоду на позбавлення його батьківських прав.

У своєму відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні. ОСОБА_1 вказав, що будь-якого фізичного чи психологічного насильства відносно своєї дитини не вчиняв. Відповідач визнав, що тривалий час відбував покарання у місцях позбавлення волі, тому і не міг повноцінно спілкуватися із сином. Будь-якої згоди на позбавлення його батьківських прав він не давав.

Крім того, на думку відповідача ОСОБА_1 перебування його у місцях позбавлення волі не є підставою для позбавлення його батьківських прав. При цьому, відповідач не заперечує, щоби його син проживав з його бабою ОСОБА_3 . Але він хоче виховувати сина та періодично проводити із сином певний час.

На теперішній час відповідач ОСОБА_1 не працевлаштований, але знаходиться в пошуках постійної роботи. Ці обставини перешкоджають йому належним чином матеріально забезпечувати дитину, але в подальшому він планує надавати йому грошові кошти.

Обгрунтовуючи відсутність підстав щодо позбавлення його батьківських прав, відповідач ОСОБА_1 посилається на висновки та постанови Верховного суду України та рішення Європейського суду з прав людини.

У відповіді на відзив на позов орган опіки та піклування свої вимоги підтримав. Так, представник органу опіки та піклування вважає, що відповідач ОСОБА_1 не вчинив конкретних дія для спілкування із сином. Також, відповідач протягом періоду часу, коли вийшов з місць позбавлення волі, не цікавився життям дитини, не брав участі у його вихованні, не створював умов для здобуття нею освіти.

18.07.2023 року судом винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження за правилами загального позовного провадження( а.с.55).

06.10.2023 року по справі прийнято ухвалу про проведення судових засідань у режимі відеконференції поза межами приміщення суду за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Солтисюка А.П. з використанням його власних технічних засобів (а.с.83).

18.10.2023 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено її судовий розгляд по суті(а.с.87).

Під час розгляду справи по суті 22.11.2023 року у своєму вступному слові представник позивача органу опіки та піклування Загоруйко А.М. позовні вимоги підтримала повністю. Сторона позивача вважає, що ухилення відповідача ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків виражається у відсутності матеріальної допомоги дитині з його сторони. Малолітній ОСОБА_2 категорично відмовляється спілкуватися з батьком, а останній не робить спроб для їх побачень та спілкувань. Представник позивача підтвердила одиничний факт зустрічі відповідача ОСОБА_1 із своїм сином.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму вступному слові під час розгляду справи по суті 22.11.2023 року позов не визнав. На думку відповідача, немає підстав для позбавлення його батьківських прав. Він підтвердив, що у березні 2023 року намагався побачитися та поспілкуватися із своїм сином по місцю його проживання та у школі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Солтисюк А.П. у своєму вступному слові під час розгляду справи по суті 22.11.2023 року позов не визнав.

Свідок ОСОБА_4 показала, що з учасниками справи в родинних відносинах не перебуває, конфліктних стосунків з ними немає. ОСОБА_4 є вчителькою опорного закладу Малівський ліцей Боремельської сільської ради Дубенського району та є класним керівником малолітнього ОСОБА_2 .

Свідок підтвердила, що у березні 2023 року відповідач ОСОБА_5 та його сестра приходили у навчальний заклад, де навчається його син. Малолітній ОСОБА_6 відмовлявся зустрічатися із батьком, але педагоги його умовили побачитися з ним. При зустрічі ОСОБА_6 мовчав, від гостинців батька і тітки відмовився.

Зі слів свідка ОСОБА_4 , бабуся ОСОБА_3 та повнолітній брат ОСОБА_7 піклуються про ОСОБА_6 , допомають йому матеріально. ОСОБА_4 невідомі випадки фізичного чи психологічного насильства відповідача ОСОБА_1 відносно свого сина.

Допитана як свідок ОСОБА_3 показала, що є рідною бабою малолітнього ОСОБА_2 , та проживає спільно з ним у селі Малеве Дубенського району. З відповідачем ОСОБА_1 вона не спілкується, з іншими учасниками справи у конфліктних стосунках не перебуває.

Свідок підтвердила, що весною 2023 року відповідач приїзджав за місцем проживання сина в селі Малеве Дубенського району та намагався з ним побачитися. ОСОБА_6 злякався батька та відмовився з ним спілкуватися, але ОСОБА_1 не погрожував дитині.

Свідок ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 треба позбавити батьківських прав щодо сина, бо він вчинив злочин відносно його матері ОСОБА_8 .

Допитаний як свідок ОСОБА_7 показав, що є рідним братом ОСОБА_2 , та проживає спільно з ним у селі Малеве Дубенського району. З відповідачем ОСОБА_1 він не спілкується, з іншими учасниками справи у конфліктних стосунках не перебуває.

Свідок підтвердив, що весною 2023 року відповідач приїзджав за місцем проживання сина в селі Малеве Дубенського району та намагався з ним побачитися. ОСОБА_6 відмовився з ним спілкуватися.

ОСОБА_9 також показав, що йому не відомі факти протиправної поведінки відповідача ОСОБА_1 щодо свого сина ОСОБА_6 . Під час їх спільного проживання в минулому, відповідач тільки кричав до нього та ОСОБА_6 , але не бив. На думку свідка ОСОБА_9 відповідача ОСОБА_1 необхідно позбавити батьківських прав.

Свідок ОСОБА_10 показала, що є сестрою відповідача ОСОБА_1 , з яким відносини нормальні. З іншими учасниками справи у конфліктних стосунках не перебуває.

Зі слів свідка ОСОБА_10 в січні 2023 року ОСОБА_1 звільнився з місць позбавлення волі і тривалий період часу лікувався. Дані обставини перешкоджали ОСОБА_1 зустрічатися із сином, але він хоче спілкуватися із сином та виховувати його.

Також, свідок підтвердила, що ОСОБА_1 хоче спілкуватися із сином, планує влаштуватися на роботу та матеріально допомагати дитині. ОСОБА_10 не відомі факти протиправної поведінки ОСОБА_1 відносно свого сина і вона вважає, що немає підстав для позбавлення його батьківських прав.

Судом, у відповідності до ст.232 ЦПК України, ст.171 СК України під час розгляду справи по суті був допитаний неповнолітній ОСОБА_2 . На думку дитини, відповідача ОСОБА_1 треба позбавити батьківських прав, бо він залишив його без мами. Із батьком ОСОБА_6 спілкуватися не хоче, від його матеріальної допомоги відмовляється.

Дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Доказами по справі, у відповідності до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім інших, на підставі письмових доказів.

Так, судом було досліджено надані стороною позивача письмові докази по справі

Згідно копії свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_1 відбував покарання в Державній установі «Городоцький виправний центр(№13)» та звільнений з установи 19.01.2023 року

(а.с.13).

Розпорядженнями голови Демидівської районної державної адміністрації Рівненської області №300 від 30.11.2016 року та №293 від 22.11.2016 року неповнолітньому ОСОБА_2 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, а опікуном призначено ОСОБА_3 (а.с.14,15).

Умови проживання неповнолітнього ОСОБА_1 в селі Малеве Дубенського району, відповідно до письмового акту від 29.03.2023 року, є належними(а.с.29).

Згідно письмової характеристики посадових осіб опорного закладу Малівський ліцей Боремельської сільської ради Дубенського району №10 від 13.03.2023 року, неповнолітній ОСОБА_11 навчається у даному навчальному закладі у п`ятому класі. ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, вихованням хлопчика займається бабуся ОСОБА_3 . Також, у даному документі вказано про те, що батько хлопчика ОСОБА_1 не цікавиться життям та успіхами сина, жодного разу в школу не з`являвся, не виходив на контакт з класним керівником та дирекцією закладу (а.с.22).

Відповідно до акту обстеження умов проживання №71 від 10.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 фактично проживає в селі Лаврів Луцького району Волинської області. В житловому будинку чисто та є всі умови для проживання дитини. Під час обстеження умов проживання, ОСОБА_1 повідомив посадовим осіб місцевого самоврядування про те, що після звільнення з місць позбавлення волі постійно хворіє і не готовий утримувати дитину. Він планує відвідати дитину (а.с.30).

За місцем фактичного проживання в селі Лаврів Луцького району відповідач ОСОБА_1 характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався(а.с.31).

За місцем реєстрації проживання в селі Малеве Дубенського району ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони, часто вживав спиртні напої, вчиняв фізичне насильство відносно своєї дружини, в результаті чого вона померла. На зауваження виконкому сільської ради ОСОБА_1 не реагував, був засуджений у 2016 році за вбивство дружини(а.с.32).

Рішенням виконавчого комітету Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області №26 від 27.04.2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно його сина ОСОБА_2 (а.с.17)

Згідно вищевказаного висновку відповідач ОСОБА_1 негативно зарекомендував себе за період проживання на території Боремельської сільської ради, а саме часто вживав алкогольні напої. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 фізичне насильство, в результаті чого вона померла. Поведінка ОСОБА_1 негативно вплинула на фізичний та психологічний стан неповнолітнього ОСОБА_2 , який відмовляється зустрічатися з батьком. ОСОБА_1 перебуває у складних життєвих обставинах, які негативно можуть вплинути на дитину. Він проживає окремо від дитини,не піклується про неї і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Орган опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина(а.с.18).

Судом дослідженні і інші письмові докази по справі (а.с.8,9,16,17,23,24).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вищевказані письмові докази надані позивачем, дійсно підтверджують обставини окремого проживання відповідача ОСОБА_1 із своїм сином як в період відбування покарання за вчинений злочин так і після звільнення. Також, судом встановлені факти ненадання відповідачем неповнолітній дитині матеріальної допомоги.

При цьому, суд бере до уваги показання свідків про те, що неповнолітній ОСОБА_6 не бажає спілкуватися з батьком та відмовляється від його матеріальної допомоги. Також, із показань свідків судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зустрічався із сином у березні 2023 року як в навчальному закладі так і за місцем його проживання в селі Малеве Дубенського району.

Із показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 судом не було встановлено обставин, які б прямо свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

Оцінюючи докази позивача щодо зловживання відповідачем ОСОБА_1 спиртними напоями, суд керується нормами ч.2 ст.78 ЦПК України про те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, судом не досліджено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є хронічним алкоголіком та перебуває на обліку у лікаря нарколога .

Керуючись ч.6 ст.19 СК України, суд не погоджується з дослідженим висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області №26 від 27.04.2023 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 та вважає його недостатньо обгрунтованим.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суду не надані докази, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.

У відповідності до ст.77 ЦПК України, суд визнає неналежними доказами ухвалу суду від 03.11.2016 року та вирок суду від 11.08.2017 року. Вищевказані письмові докази підтверджують обставини притягнення відповідача ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення відносно своєї колишньої дружини та не містять інформації щодо предмета доказування (а.с.10,99)

Норми ч.4 ст.263 ЦПК України вказують, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна

розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної

поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав особи, слід розглядати як виключний та надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Дослідженні судом докази не підтверджують необхідності позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав щодо його сина.

Суд приходить також до висновку, що підлягає відмові у задоволенні і вимога позивача про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, так як ця вимога, у відповідності до ч.3 ст.166 СК України, є похідною і застосовується у разі задоволення вимоги щодо позбавлення батьківських прав особи.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та

піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Під час розгляду справи по суті судом встановлені обставини недотримання відповідачем ОСОБА_1 , як батьком, належних умов матеріального забезпечення дитини та спілкування з нею.

Постійним місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_2 є село Малеве Боремельсської сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Таким чином, вважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги вимоги п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає за необхідне попередити відповідача ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_2 і покласти на орган опіки та піклування Боремельської сільської Ради Дубенського району Рівненської області контроль за виконанням відповідачем ОСОБА_12 своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Норми ч.4 ст.10 ЦПК України вказують, що при розгляді цивільних справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення у справі «Хант проти України, заява № 31111/04, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «Мамчур проти України» заява № 10383/09, від 16 липня 2015 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76 - 81, 268 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову органу опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області (0, 35210 село Боремель вулиця Першотравнева будинок № 64 Дубенського району Рівненської області) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити відповідача ОСОБА_1 про необхідність зміни його ставлення, як батька, до виховання дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області контроль за виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01.12.2023 року.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК