У Х В А Л А

Іменем України

694/2785/23

24.11.2023 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,-

встановила:

22.11.2023 до суду надійшла заява про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з ОСОБА_1 в сумі 1481,10 грн.

Вказана заява подана за підписом представника заявника за довіреністю АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» - Зінченка В. І., яка долучена до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали заяви, та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

За змістом ч.2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. При цьому, процедура спрощеного провадження є інститутом позовного провадження, а тому правила щодо представництва, зокрема, у малозначних справах (які можуть розглядатись у спрощеному провадженні) при видачі судових наказів не застосовується.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. При цьому вимоги до форми та змісту наказу передбачені ст.163 ЦПК України.

Частинами 1, 3 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Так, у відповідності до п.2 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України - довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як вбачається, з матеріалів справи, заява про видачу судового наказу підписана представником Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (за довіреністю) Зінченком Володимиром, в додатках до заяви міститься довіреність, видана головою правління Стойковим Іваном Миколайовичем на представлення Зінченком В. інтересів АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз».

Разом з тим, до заяви не приєднано доказів, які б підтверджували, що станом на день подачі даної заяви до суду Стойков І. М. є головою правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та у відповідності до установчих документів має право видавати довіреності.

Крім того згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» зазначена - Денисова Тамара Олексіївна, особа, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи представник.

Враховуючи викладене, особою, яка підписала та подала до суду заяву про видачу судового наказу, належним чином своїх повноважень на вчинення таких дій від імені та в інтересах заявника не підтверджено, належних документів не надано.

Також суддя звертає увагу на те, що доказами підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва працівник (юрисконсульт) є докази того, що особа обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір), а також докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт). При цьому, у відповідному трудовому договорі (контракті) має міститись положення щодо повноважень юрисконсульта на представництва інтересів юридичної особи в суді. Відсутність відповідних положень у трудовому договорі (положенні/посадовій інструкції) є підставою для відмови у допуску до участі у справі. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 07 лютого 2020 року у справі № 17/495-08.

Також відповідно до п.3 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження. Однак всупереч вказаним вимогам в заяві такі дані відсутні, хоча вказана заява підписана саме представником.

Вказане позбавляє суд можливості пересвідчитись у належних повноваженнях ОСОБА_2 .

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

В відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що представником заявника на підтвердження своїх повноважень не надано належних та допустимих доказів на здійснення представництва інтересів позивача, що унеможливлює встановлення повноважень Зінченка В. І., який уповноважений діяти від імені АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», - що є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.160, 163, 165, 166 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.І.Сакун