Справа № 541/1199/23
Номер провадження 2/541/458/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Циганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради, Першої миргородської державної нотаріальної контори про скасування арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон записів про арешт майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України»,

встановив:

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до Миргородської міської ради, Першої миргородської державної нотаріальної контори про скасування арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон записів про арешт майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України».

На підтвердження позовних вимог зазначила, що 23 січня 1998 року уклала договір купівлі-продажу з Миргородським відділенням № 3088 «Ощадбанку» на придбання будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу оформлений на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі на підставі біржового контракту № Н/453 від 23 січня 1998 року. В процесі підготовки документів для узаконення прибудови до вищезазначеного будинку їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на її будинок Першою миргородською державною нотаріальною конторою 24 березня 2005 року накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно за № 1799900. Підстава обтяження договір застави від 19 березня 1997 року, видавник Миргородське відділення ощадбанку, суб`єктом обтяження (власником будинку) зазначена ОСОБА_2 . Позивач звернулася до суду за захистом своїх прав, оскільки заборона на нерухоме майно накладена неправомірно та позбавляє її як власника можливості розпоряджатися будинком.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися. Представник звернулась із заявою, в якій просила позов задовільнити з підстав, зазначених в позовній заяві, судовий збір просила залишити за позивачем, справу розглядати у їх відсутність.

Представник відповідача Миргородської міської ради, третьої особи в судове засідання не з`явилися, направили на адресу суду заяви про проведення судового засідання у їх відсутність. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача Першої миргородської нотаріальної контори направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що установа виконувала дії реєстратора, реєструвала обтяження як відповідний реєстратор, дії нотаріальної контори не порушували вимог чинного законодавства, тому просив відмовити у задоволені позовних вимог до нотаріальної контори.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить переконання, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 січня 1998 року, біржовим контрактом № Н/453 від 23 січня 1998 року, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 16 липня 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 13-16).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою миргородською державною нотаріальною конторою 24 березня 2005 року накладено обтяження на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1799900, підстава обтяження договір застави від 19 березня 1997 року, виданий Миргородським втіленням ощадбанку, суб`єкт обтяження ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Відповідно до повідомлення заступника начальника Полтавського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» у товариства відсутня інформація про перебування житлового будинку АДРЕСА_1 в заставі/іпотеці банку. Підстави накладення заборони на відчуження будинку позивача банку не відомі. Станом на 14 березня 2023 року невиконані боргові зобов`язання ОСОБА_1 перед банком відсутні (а.с.16).

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що на момент реєстрації обтяження 24 березня 2005 року Першою миргородською державною нотаріальною конторою, власником житлового будинку була ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , оскільки 23 січня 1998 року ОСОБА_1 придбала вищезазначений будинок у Миргородського відділення № 3088 «Ощадбанку» на підставі договору купівлі-продажу, оформленого на Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки право позивача на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст. 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, обтяження нерухомого майна у виді заборони на нерухоме майно будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належний позивачу, порушує її права на розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивач у разі задоволенні позову просить не стягувати судові витрати з відповідачів суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не стягує з відповідачів судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись: ст.ст. 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Миргородської міської ради, Першої миргородської державної нотаріальної контори про скасування арешту та виключення з Єдиного реєстру заборон записів про арешт майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», у повному обсязі.

Скасувати обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна, а саме будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1799900, зареєстроване 24 березня 2005 року Першою миргородською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження договір застави від 19 березня 1997 року, Миргородське відділення ощадбанку.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О. М. Вірченко