УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

30 листопада 2023 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись з матеріалами заяви комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуги з управління багатоквартирним будинком,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2023 до суду надійшла заява КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.12.2020 по 01.10.2023 розміром 4 162,29 грн.

Вивчивши подані матеріали, доходжу такого висновку.

Згідно з пунктом другим частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання.

В заві про видачу судового наказу місце проживання боржника ОСОБА_1 зазначено як: АДРЕСА_1 .

Разом із цим, з витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 30.11.2023 випливає, що інформації про зареєстроване місце проживанню фізичної особи ОСОБА_1 в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя не знайдено.

В цей же час, з Відповіді № 341548 від 30.11.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру випливає, що ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , УНЗР: 065, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, в заяві про видачу судового наказу не зазначено вірне місце проживання боржника, яке перебуває на тимчасово окупованій території.

Оскільки суд позбавлений можливості здійснити виклик та повідомлення боржника в порядку наказного провадження, цю справу доцільно розглядати в порядку позовного провадження, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Тому, у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно з частиною другою статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163166, 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва