Справа № 275/1231/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулись з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 , який було придбано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через Українську біржу «Десятинна». Також їх єдиним родичем є сестра позивачів ОСОБА_3 , яка , однак спадщину не приймала 19.07.2023 постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок, оскільки будинок не був спадкодавцем за життя зареєстрований належним чином. На підставі викладеного позивачі просили визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з надвірними будівлями по частині за кожним.

Ухвалою судді від 28.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді від 20.11.2023 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх інтереси представляє адвокат Києнко Д.О., який надав до суду заяву у якій просив розглядати справу без їх участі, позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти того, щоб їх задовольнити.

На підставі ст.ст.211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла дружина ОСОБА_4 ОСОБА_5 мати сторін по справі (а.с. 11), а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , батько сторін по справі (а.с. 12), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 (а.с. 5, 6, 13, 14).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73254401 від 19.07.2023 було здійснено реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Згідно довідки (витягу із погосподарської книги) від 03.07.2023 № 2031 виданої Відділом ЦНАП Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, за 2016-2023 роки, членами домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства, ОСОБА_1 , 1989 р.н. син, ОСОБА_1 , 1996 р.н. дочка, ОСОБА_6 , 1993 р.н. невістка, ОСОБА_7 , 2019 р.н. онука (а.с. 3).

Згідно архівних довідок (витягів із погосподарської книги) від 24.07.2023 № 174 та № 175 виданими КУ «Трудовий архів Брусилівської селищної ради» Житомирської області, за 2001-2005 роки, 2006-2010 роки, членами домогосподарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 1965 р.н. голова домогосподарства, ОСОБА_5 1968 р.н. дружина, ОСОБА_8 , 1988 р.н. дочка, ОСОБА_1 , 1989 р.н. син, ОСОБА_1 , 1996 р.н. дочка, ОСОБА_9 , 2009 р.н. - онука (а.с. 17, 19).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на житловий будинок що розташований за адресою АДРЕСА_1 - не зареєстровано (а.с. 18).

Ринкова вартість житлового будинку будинок АДРЕСА_1 становить 319960, 05 грн., що підтверджується висновком про вартість майна (а.с. 20-21).

Згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2000 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було придбано житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Бородавка Б.Б. від 19.07.2023, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки позивачкою не надано документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на даний житловий будинок (а.с. 4).

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи ( спадкоємця), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частина 1 статті 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

При цьому виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985- 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, відтак суд вважає підтвердженим право власності спадкодавця на спірний будинок.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя набули право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , однак не зареєстрували його у встановленому порядку.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

За таких обставин суд вважає, що позивачі, які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 як його діти мають право на спадкування належного спадкодавцю будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Іншим чином позивачі захистити свої права на успадковане майно не можуть, а відповідач, як єдиний можливий інший спадкоємець позов визнала.

З урахуванням викладених позивачами обставин та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, що оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 206, 223,263-265 ЦПК України, ст.ст.15-16, 25, 316, 328, 1216-1223, 1225, 1258, 1268-1270 ЦК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя П.В. Миколайчук