Справа № 711/1586/23
Провадження № 2/362/1419/23
У х в а л а

"25" квітня 2023 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АТ-КОНСАЛТИНГ» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить прийняти дану позовну заяву до провадження; зобов`язати відповідача поновити на роботі на посаду, займану на момент звільнення; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.02.2023 р.; зобов`язати відповідача видати наказ про поновлення на роботі; зобов`язати відповідача зробити відповідні записи в трудовій книжці; стягнути з відповідача сплачену суму за надання правової допомоги (складання документів) у розмірі 6000 грн.

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне подану заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ст.185 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Суддею при дослідженні поданої позовної заяви встановлено, що заявником при поданні заяви не дотримано вимоги ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п.2); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Позовна заява, в порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, офіційної електронної адреси кожного з учасників.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позов повинен містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст позовних вимог, заявлених позивачем, містить три вимоги, що відповідає способу захисту прав позивача, решта вимог прохальної частини не є способами захисту прав та інтересів сторін в розумінні матеріального права України, а підлягають вирішенню судом в порядку процесуального права, а тому позивачу необхідно уточнити заявлені ним вимоги.

Також, позовна заява не містить зазначення щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Разом з тим, зазначені у тексті позовної заяви додатки таким чином, що не можливо ідентифікувати документ, тобто слід прописати реквізити кожного документу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку .

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у своїх позовних вимогах позивач фактично просить стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.02.2023 р., проте не вказує суму, яка підлягає до стягнення, у зв`язку з цим не вказує ціну позову, виходячи із суми позовних вимог, не надає обґрунтований розрахунок суми, яку просить стягнути.

В порушення пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги .

Зокрема, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано перелік фактичних обставин, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин.

Тобто, згідно із вимогами пункту п`ятого частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві усі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

При цьому, на виконання вимог частини п`ятої статті 177 ЦПК України, позивачу необхідно додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як висновок, у позові зазначається певний факт, через кому доказ, що його підтверджує і такий доказ додається до позову (саме у цьому полягають наведені вимоги ЦПК України).

В свою чергу, позивачу необхідно підтвердити факт перебування у трудових відносинах з відповідачем, наприклад долучивши копію трудової книжки, довідки про нараховані суми заробітної плати та компенсаційних виплат.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 5 вимог, серед яких: поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301 гс18).

Оскільки середній заробіток за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати, позивач при пред`явленні таких вимог не має пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно позивачу необхідно визначитись із способами захисту порушеного права та сплатити судовий збір, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 910/4518/16.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АТ-КОНСАЛТИНГ» про поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі, - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Кравченко