Справа № 461/4239/23
Провадження № 2-з/461/6/23
УХВАЛА

29.05.2023 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., розглянувши заяву адвоката Талалаєвої Олени Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Талалаєва Олена Юріївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення. Заява обґрунтована тим, що 20.07.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на 1 рік. Відповідно до п.1 такого договору позики, позикодавець передає у власність позичальникові 680330,00 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики в строк встановлений таким Договором. 20.07.2021 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки. Довідкою ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцiнки» № 1/10690 від 15.06.2022 підтверджується факт зміни площi Предмета іпотеки, квартири АДРЕСА_1 - з 37.1 кв. м. на 90.1 кв.м. Станом на 15.06.2022 квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні. Відтак, було внесено вiдповiднi змiни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме номер запису 42850886 про право власності Позивача, ОСОБА_1 , на квартиру загальною площею 90.1 кв.м. Отже, внаслідок збільшення площі квартири, що становить предмет іпотеки, змінилась і її вартість, відтак Відповідач перереєстрував на себе квартиру, яка в 3 разі є більшою, ніж та, яка була в іпотеці. В даному випадку, Вiдповiдач зобов`язаний відшкодувати різницю між вартістю квартири на момент укладення договору іпотеки, а це 920 000,00 грн., та її вартістю станом на сьогодні. Позивач здійснила плату за користування позикою в період з липня 2021 року по березень 2022 року в сумі 5157 $, що підтверджується розписками про передачу отримання грошей. Даний факт свідчить про добросовісність у виконанні зобов`язання за відповідним договором. У зв`язку з форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), а саме, військовою агресію російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року, у Позивача виникли фінансові труднощі, через які остання немала можливості сплачувати 3% відсотки місячних від суми неповернутої позики, починаючи з березня 2022 року, а також повернути суму позики у строк до 20.07.2022. Вважає, що військові дії на території України є надзвичайними та невідворотними обставинами, мають безпосередній вплив на виконання зобов`язання за укладеним між ними договором та повинні бути враховані при відстроченні сплати заборгованості. Відповідач не хотів іти на перемовини, у зв`язку із вказаними обставинами та 22.07.2022 року виставив вимогу про повернення грошей. Також 09.11.2022 року відповідач виставив вимогу про сплату пені, зазначивши, що заборгованість позивача становить 60572,40 дол. США. У відповідача немає іншого майна, лише квартира позивачки, а тому у випадку її відчуження, остання не матиме змоги захистити своє право на відшкодування вартості збільшення об`єкта нерухомості. Наголошує, що усі поліпшення відбувались із поліпшенням Іпотекодержателя. Тобто відповідач знав, що площа об`єкта іпотеки збільшилась, а тому скориставшись військовим станом, вирішив збагатитись за арахунок позивача.

В заяві про забезпечення позову адвокат зазначає, що згідно з Інформаційною довiдкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №333481490 вiдповiдач 18.02.2023 зареєстрував право власності на квартиру, площею 90.1 кв. м. на підставі вищезгаданого іпотечного договору. Вважає, що така реєстрації права власності є незаконною, оскільки, відповідач первинно неправильно порахував заборгованість за договором позики, предмет іпотеки було суттєво збільшено у площі, та не було проведено експертну оцінку його вартості, відповідач не виконав своє зобов`язання, передбачене договором щодо відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки, тим самим порушивши умови договору іпотеки. Також, як вбачається з оголошення на сайтi DIM.RIA.COM (https://dom.ria.com/uk/realty-prodaja-kvartira-Ivov-galitskiy-ogienko-ivana-ulitsa-25081077.html) від 22.05.2023 відповідач має намір продати це майно за 95 тисяч доларів. Відтак різниця між заставною вартістю квартири та боргом у розмірі 28849 доларів США становить 66 157 доларів США, яку має сплатити відповідач позивачу. Невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відтак просить заяву задоволити.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Тому розгляд заяви про забезпечення позову проводиться без виклику учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічними інтересами правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує те, що заявник не довів намірів відповідача безпідставно позбавити позивача права власності, або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, оскільки адвокат не навела достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, тому відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Талалаєвої Олени Юріївни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є.Радченко