ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 2-654/10
Провадження № 22-ц/821/716/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент»

представник заявника: адвокат Макаренко Сергій Сергійович

заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ВАТ КБ «Надра»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представник ОСОБА_2 : адвокат Новак Ігор Олексійович

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року (постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Кондрацької Н.М.) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», ВАТ КБ «Надра»,-

в с т а н о в и в :

02 лютого 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах.

Заява мотивована тим, що рішенням Придніпровського районного суд м. Черкаси від 12.02.2010 у цивільній справі № 2-654/2010 позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 року на загальну суму 481325,76 грн.

Між тим, згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та позичальниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп».

В свою чергу, ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» згідно Договору № GL48N718070_blank_08, про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (Новий кредитор), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

На підставі викладеного, посилаючись на ст. 442 ЦПК України, заявник просить замінити сторону стягувача у виконавчих листах по цивільній справі № 2-654/2010 з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» ().

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року заяву задоволено частково.

Замінено сторону стягувача у виконавчих листах по цивільній справі № 2-654/2010 про солідарне стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 у сумі 481 325,76 грн., з ПАТ «КБ «НАДРА», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» ().

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та позичальниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», яка, в свою чергу, відступила права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (Новий кредитор) лише за кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 без врахування судових витрат, то звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, подана заява підлягає до задоволення в межах суми заборгованості 481 325,76 грн. за вказаним кредитним договором, стягнутої за рішенням суду від 12.02.2010.

В апеляційній скарзі, поданій 06 квітня 2023 року, ОСОБА_2 , вважаючи, що підстави, з яких виходив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, є необґрунтованими, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначила, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не дослідив, що відносно боржника пропущено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання і про його поновлення питання не заявлялось.

Зокрема, скаржниця стверджує, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Придніпровському відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області перебувало виконавче провадження №18367581, де боржником були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а стягувачем - ВАТ КБ «Надра». Дата відкриття 30.03.2010 року, дата повернення виконавчого документа стягувачу 27.12.2018 року.

Тобто, строк повторного пред`явлення до виконання становив до 27.12.2021 року.

На переконання скаржниці, заявник, звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, мав одночасно ставити питання про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки за відсутності підстав поновлення строків відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що судом першої інстанції не були досліджені докази на підтвердження здійснення повної оплати за договорами відступлення прав вимоги, що на думку ОСОБА_2 , є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов 01 травня 2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент», вважаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 необґрунтованими, просить дану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 14 березня 2023 року залишити без змін.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу, тобто не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Придніпровського районного суд м. Черкаси від 12.02.2010 у цивільній справі № 2-654/2010 задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 року на загальну суму 481325,76 грн.

На виконання вказаного рішення 26 березня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчі листи (а.с. 17,18).

Згідно Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року № GL48N718070_blank, право вимоги за Кредитним договором № 08/2007/840к34 від 29.01.2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», а згідно Договору № GL48N718070_blank_08, про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року, відступлено право вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент», разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але, разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) сформулювала висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи висновок, сформульований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21), колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Відтак визначено коло обставин, що підлягають з`ясуванню під час вирішення подібних справ.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи інформації про виконавче провадження №18367581, виконавчий лист від 26 березня 2010 року №20654 було повернуто 27.12.2018 року стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 27 грудня 2021 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 1, 5, 6 статтею 12 вказаного Закону передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Договір про відступлення прав вимог № GL48N718070_blank_08 укладено ТОВ «Брайт Інвестмент» з ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 17.08.2021 року, тобто до моменту закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (27.12.2021 року).

Із заявою про заміну сторони виконавчого провадження товариство звернулося до суду через засоби поштового зв`язку лише 21 січня 2023 року.

З викладеного слідує, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено. Разом з тим, звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, товариство не порушує питання про поновлення цього строку, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційний суд встановив, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив 27 грудня 2021 року. Про наявність виконавчих листів товариство достеменно знало 17 серпня 2021 року, тобто в період, коли строк для їх пред`явлення не збіг, водночас протягом майже півроку, а саме до 27 грудня 2021 року жодних дій для реалізації свого права на подачу заяви про заміну сторони виконавчого провадження для вчасного пред`явлення виконавчих листів до виконання не вчиняло.

У зв`язку з тим, що судом встановлено пропущення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, але особа, звертаючись до суду з заявою про заміну сторони у виконавчих листах одночасно не порушує питання про поновлення строку їх пред`явлення до виконання тому, згідно правової позиції ВП ВС від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, відсутні підстави для заміни сторони виконавчого документа у даній справі, оскільки така заміна не переслідує обгрунтовану та ефективну мету виконання рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву по суті, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права, що в силу положень ст. 376 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог про заміну сторони у виконавчих листах.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні заяви, із ТОВ «Брайт Інвестмент» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 536,80 грн. судового збору, сплаченого нею за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.141, 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», ВАТ КБ «Надра» скасувати та постановити нову.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчих листах відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Брайт Інвестмент» () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 26 травня 2023 року/