1Справа № 335/4497/23 2-о/335/157/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, а саме наявності у неї громадянства СРСР (Союзу Радянських Соціалістичних Республік, як соціалістичної держави), -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з заявою про встановлення юридичного факту, а саме наявності у неї громадянства СРСР (Союзу Радянських Соціалістичних Республік, як соціалістичної держави).

Дослідивши матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, доходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписам ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» роз`яснено, що у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 просить суд встановити юридичний факт, а саме наявності у неї громадянства СРСР (Союзу Радянських Соціалістичних Республік, як соціалістичної держави).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 Закону України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на

території України; особи, які на момент набрання чинності Законом України

"Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) постійно

проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри,

політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та

соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних

чи інших ознак, і які не є громадянами інших держав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до приписів ст.5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року документом, що підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.

Як вбачається з відповіді №92684 від 30.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 має ID-паспорт громадянина України.

У статті 4 Конституції України закріплено, що «в Україні існує єдине громадянство».

На даний час СРСР (Союзу Радянських Соціалістичних Республік), як соціалістичної держави не існує.

Визнання громадян України громадянами СРСР чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що визнання громадян України громадянами СРСР чинним законодавством не передбачено, заява ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, визначені п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 258-260, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, а саме наявності у неї громадянства СРСР (Союзу Радянських Соціалістичних Республік, як соціалістичної держави).

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30.05.2023 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко