Справа № 211/2796/23
Провадження № 2-о/211/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Данилової О.Д.,

представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу в порядку окремого позовного провадження за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті Ради, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді майнових прав на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Вона є спадкоємцем першої черги за законом як донька померлої.

Правовстановлюючим документом на спадкове майно є Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.03.1992 року, посвідчене державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, запис нотаріального реєстру № 119. Правовстановлюючий документ оформлений на ім`я ОСОБА_5 - чоловіка спадкодавця ОСОБА_4 .

Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 помер раніше спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.08.2021 року державний нотаріус Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну на подачу заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з тим, що нотаріус не зміг встановити місце відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_4 .

На день смерті вона, як спадкоємець, та спадкодавець ОСОБА_4 мешкали разом за адресою: АДРЕСА_2 , у житловому приміщенні, де на той час вона була зареєстрована.

Після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 не могла мешкати самостійно за місцем своєї реєстрації у спадковому будинку АДРЕСА_1 , де вона та її померлий чоловік були зареєстровані, як у місці свого постійного проживання. Факт реєстрації померлої ОСОБА_4 та її чоловіка у будинку АДРЕСА_1 підтверджується відомостями з домової книги.

У травні 2008 року, після похорон свого чоловіка ОСОБА_5 , спадкодавець ОСОБА_4 переїхала мешкати до неї, спадкоємця ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживала до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкодавець ОСОБА_4 після смерті свого чоловіка стала почуватися погано і у зв`язку з віком вже не могла себе обслуговувати самостійно - саме цим був обумовлений її переїзд для спільного мешкання з нею, спадкоємцем ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , вона поховала її та здійснила поминки за померлою.

Оскільки вона не може реалізувати свої спадкові права в інший спосіб, просить суд встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.05.2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Павленко С.М., заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Таборовець Н.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що приходиться заявнику зятем. Знає сім`ю вже близько 20 років. Після смерті діда Роберта в 2008 році, ОСОБА_4 забрала до себе її донька, ОСОБА_6 . На той час у ОСОБА_6 була двокімнатна квартира по АДРЕСА_2 , де у бабусі ОСОБА_8 була своя кімната. ОСОБА_6 опікувалась своєю матір`ю аж до моменту її смерті в 2009 році. З цієї квартири ОСОБА_4 і ховали.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_7 і тому знає сім`ю ОСОБА_6 , була знайома і з ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_4 . Знає, що після смерті ОСОБА_10 , здоров`я ОСОБА_4 похитнулось і тому ОСОБА_6 забрала її жити до себе в двокімнатну квартиру по АДРЕСА_2 , де остання і прожила аж до самої смерті. З цієї квартири її і ховали, вона особисто це знає, бо була присутня на похороні та поминках, які влаштувала ОСОБА_6 .

Вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог виходячи з таких мотивів.

За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надав про це відповідні докази.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати заявника ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області від 28.01.2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 123 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12). Вказане домоволодіння належало померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.03.1992 року, посвідчене державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, запис нотаріального реєстру № 119. Правовстановлюючий документ оформлений на ім`я ОСОБА_5 - чоловіка спадкодавця ОСОБА_4 . Чоловік спадкодавця ОСОБА_5 помер раніше спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але не оформила її, оскільки на час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована з останнім за однією адресою. Факт реєстрації померлої ОСОБА_4 та її чоловіка у будинку АДРЕСА_1 підтверджується відомостями з домової книги (а.с. 13, 14).

Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.06.1958 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 10.08.1984 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.11.2015 року, заявник є рідною донькою ОСОБА_4 (а.с. 8-10), а тому в силу статті 1261 ЦК України має право на спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_3 звернулася до держаного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Артеменко Л.М. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 пропустила встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після її смерті та в зв`язку зі встановленням місця відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , рекомендовано звернутися до суду з приводу вирішення вищевказаних питань (а.с. 15).

Відповідно до копії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_3 , остання у період з 18.03.1980 року по 30.07.2018 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5, 6).

З показань свідків, допитаних у судовому засіданні, встановлено, що у період з моменту смерті ОСОБА_11 і до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 проживала у квартирі доньки за адресою: АДРЕСА_2 , яка доглядала матір та проживала з нею однією сім`єю по день смерті матері.

Заявник вважала, що спадщину прийняла в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, бо постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але звернувшись до нотаріальної контори, для оформлення своїх спадкових прав, отримала відмову та роз`яснення, в якому зазначено, що її заява щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, надійшла після спливу 6-ти місячного строку, встановленого статтею 1273 ЦК України, в зв`язку з чим не має законних підстав завести спадкову справу, а для того, щоб оформити право на спадщину в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, їй було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

У пункті 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , однією сім`єю, вели спільне господарство разом з донькою ОСОБА_3 . Отже, в силу частини 3 статті 1268 ЦК України, заявник вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері.

Суд вважає, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме право на отримання спадщини після смерті матері, оскільки вона в інший спосіб не може реалізувати своє право на прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 травня 2023 р.

Суддя Д.М.Ніколенко