Житомирський апеляційний суд
Справа №291/759/20 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія 32 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Радченка С.В.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу №291/759/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»» про розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати, за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»» на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О.В. в смт. Ружині,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- розірвати договір оренди землі б/н від 15.06.2015, предметом якого є три земельні ділянки загальною площею 3,8072 га, (земельна ділянка площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради);

- стягнути з ПСП «Агрофірма «Світанок»» на користь ОСОБА_1 4471,95 грн недоплаченої орендної плати та судові витрати.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15.06.2015 між ОСОБА_1 як орендодавцем, та ПСП «Агрофірма «Світанок», як орендарем, було укладено договір оренди землі, предметом якого були три земельні ділянки загальною площею 3,8072 га, (земельна ділянка площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради; земельна ділянка площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради). Зазначає, що відповідно до п.6 спірного договору орендна плата встановлюється у розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки землі (станом на 2015 рік - 105 419,40 гривень) та становить 6 325,16 гривень за 1 рік оренди. Вказує, що п.7 спірного договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з врахуванням індексації. Проте, стверджує, що за весь час дії спірного договору відповідач жодного разу не проводив індексацію орендної плати та не враховував індекс інфляції. Більш того, вказує, що зазначена у спірному договорі нормативна-грошова оцінка землі у розмірі 105 419,40 гривень - це оцінка лише однієї земельної ділянки із трьох, що були передані відповідачу в користування, а саме земельної ділянки, площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226, що підтверджуєтеся витягами із технічної документації про нормативно-грошову оцінку. Відтак, вважає, що двома іншими земельними ділянками, а саме: площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369 та площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208 відповідач фактично користувався безоплатно.

Зазначає, що із витягів, нормативно-грошова оцінка трьох земельних ділянок становить 120 329,09 гривень, а тому відповідно до умов спірного договору відповідач повинен сплачувати орендну плату у розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки орендованої землі, що становить 7 219,55 гривень у рік. Вважає, що відповідач систематично сплачував орендну плату не у повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4 471,95 гривень (894,39 грн х 5 років), яку просить стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене просить задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір оренди землі б/н від 15.06.2015, укладений між ПСП «Агрофірма «Світанок»» як орендарем, та ОСОБА_1 , як орендодавцем, предметом якого є три земельні ділянки загальною площею 3,8072 га: - земельна ділянка площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради; - земельна ділянка площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради; - земельна ділянка площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській області, Ружинського району на території Крилівської сільської ради. Стягнуто з ПСП «Агрофірма «Світанок»» на користь ОСОБА_1 4 471,95 грн недоплаченої орендної плати. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПСП «Агрофірма «Світанок»» подало апеляційну скаргу у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити та стягнути із ОСОБА_1 на користь ПСП «Агрофірма «Світанок»» судові витрати по справі (витрати на правову допомогу адвоката 50000 грн та судовий збір).

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, зокрема не враховано п.10 договору, відповідно до якого, розмір орендної плати може переглядатися за письмовою згодою обох сторін не частіше одного разу за період оренди в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтвердждено документами. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що за умовами п.10, п.31 та п.34 договору оренди землі орендар не може без письмової згоди позивача провести в односторьонььому порядку індексацію орендної плати. Зазначає, що позивач не надала суду доказів перегляду за взаємною згодою розмір орендної плати у зв`язку зі зміною коефіцієнтів, зокрема коефіцієнтів індексації нормативно грошової оцінки земельних ділянок та у зв`язку з підвищенням цін і тарифів інфляцією. Вважає, що обрані позивачем способи захисту не є ефективними та не відповідають змісту й обсягу її прав. Враховуючи вищевикладене просить рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , а також просить стягнути судові витрати на правову допомогу у розмірі 50000 грн та судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ПСП «Агрофірма «Світанок» залишити без задоволення. Зазначає, що відповідач визнає той факт, що орендну плату він сплачував без врахування індексу інфляції та без індексації розміру орендної плати. Вказує, що розмір орендної плати і сума, яка обчислюється для сплати не є тотожними поняттями. Зазначає, що сума до сплати щороку становить орендна плата (п.6 спірного договору) + інфляція за цей рік (ч.3 ст.21 ЗУ «Про оренду землі») + індексація (п.7 спірного договору). Стверджує, що в суді першої інстанції були всі підстави для застосування вимог п. «д» ч.1 ст. 1411 ЗК України, ч.1, ч.2 ст. 651 ЦК України та розірвання спірного договору. Зазначає, що для обчислення та сплати орендної плати з врахуванням індексу інфляції та індексації не потрібно вносити зміни у договори оренди чи укладати якісь додаткові угоди. Вказує, що відповідач у період з 2016 року по теперішній час платить за одну земельну ділянку, а не за три, що є систематичним неналежним виконанням умов договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 на праві власності належать три земельні ділянки загальною площею 3,8072 га, а саме:

- земельна ділянка площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради;

- земельна ділянка площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради;

- земельна ділянка площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у Житомирській обл., Ружинського р-ну на території Крилівської сільської ради.

Наведене підтверджується державними актами на право власності на землю серії ЖТ №050144, ЖТ №050145, ЖТ №046091 виданих 02 січня 2003 року Ружинською районною державною адміністрацією та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №57716001, №57715781, №57715531 від 19.04.2016.

15.06.2015 між ОСОБА_1 як орендодавцем, та ПСП «Агрофірма «Світанок»», як орендарем, було укладено договір оренди землі.

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 3,8072 га., з них: рілля 2,8793 га, сіножаті 0,9279, кадастрові номери земельних ділянок: :01:000:0226, :01:000:0208, :01:000:0369.

П.3 договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2015 рік становить 105 419,40 грн.

Згідно п.5 договір укладено на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур з проектом землеустрою.

П. 6 спірного договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у комбінованій (грошова та натуральна) формі та у розмірі 6 325,16 грн., що становить на дату підписання договору не менше 6% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п.7 укладеного договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Згідно п.8 орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня року, в якому орендувалась земельна ділянка.

Відповідно до п.10 укладеного договору розмір орендної плати може переглядатися за письмовою згодою обох сторін не частіше одного разу за період оренди в разі: - зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом.

Згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відповідно до проектно-технічної документації по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на землю земельні частки (паї) на території Крилівської сільської ради реформованого КСП «Радянська Україна» Ружинського району Житомирської області №303/04 від 31.05.2015 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (рілля) складається з урахуванням коефіцієнта індексації 3,997 та коефіцієнта для ріллі 1,756 та становить 100901,13 грн.

Відповідно до відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відповідно до проектно-технічної документації по складанню проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право власності на землю земельні частки (паї) на території Крилівської сільської ради реформованого КСП «Радянська Україна» Ружинського району Житомирської області №304/04 від 31.05.2015 слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки (сіножаті) складається з урахуванням коефіцієнта індексації 3,997 та становить 4 518,27 грн.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 2,7075 га кадастровий номер :01:000:0226 від 05.05.2020 вбачається, що нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 104980,20 грн.

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 0,9279 га кадастровий номер :01:000:0369 від 05.05.2020 слідує, що нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 8783,85 грн.

Зі змісту витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 0,1718 га кадастровий номер :01:000:0208 від 05.05.2020 вбачається, що нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 6565,04 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Розглядаючи даний спір колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до положень пункту 289.2 статті 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, проте механізм їх застосування є різними як за правовим змістом так і за суб`єктами застосування. Зокрема, індексація нормативної грошової оцінки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, із застосуванням певної методики (стаття 289 ПК України). Більше того, різні числові показники індексації нормативної грошової оцінки та індексу споживчих цін за 2016, 2017, 2018, 2019 роки підтверджують відмінність цих двох показників.

Пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Отже, орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року у справі №3-34гс13 та від 20 серпня 2013 року у справі №3-21гс13 та підтримана Верховним Судом, зокрема у постанові від 26 травня 2021 року у справі №540/544/18 (провадження №61-13979св19).

Умовами укладеного 15 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ПСП «Агрофірма «Світанок»» договору оренди землі у пункті 6 перебачено, що сторони погодили розмір орендної плати у комбінованій (грошовій та натуральній) формі у розмірі 6325,16 грн., що становить на дату підписання договору не менше 6% від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 7 указаного договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Згідно з відомостями Держгеокадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік, які розміщено у вільному доступі на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/derzhheokadastr-povidomliaie-pro-indeksatsiiu-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-zemel-za-2021-rik/) встановлено, що у 2016, 2017, 2018 роках індексація нормативно грошової оцінки землі проводилась.

Відповідно до інформації, наданої Державною службою статистики України, індекс споживчих цін за 2021 рік становив 110%.

Пунктом 9 підрозділу 6 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень") встановлено, що індекс споживчих цін, який використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, застосовується із значенням 100 відсотків, зокрема за 2017-2022 роки - для сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, сіножатей, пасовищ та перелогів).

Відповідно значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок становлять:

- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за період за 2017 - 2022 роки - 1,0;

- для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) за 2016 рік - 1,0.

Тобто, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення у період з 2016 - 2021 років не змінювався, та становив 1,0 %, що не впливало на визначений договором від 15 червня 2015 року розмір орендної плати.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №732/1705/16-ц (провадження №61-29685св18), від 03 лютого 2021 року у справі №618/1078/19-ц (провадження №61-12935св20).

Колегія суддів звертає увагу на те, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка землі, яка розраховується за формулою, виходячи із індексу споживчих цін за попередній рік за формулою, визначеною статтею 289 ПК України, а відтак, твердження позивача про те, що їй нараховувалася орендна плата без урахування індексу інфляції є помилковими, оскільки відповідач сплачував орендну плату з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки землі, яка у свою чергу розраховується на базі індексу споживчих цін, що за вказаний період становив - 1,0 %.

Таким чином, розмір орендної плати, виплачений позивачу, є змінною величиною у зв`язку з визначенням його у процентах від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з одночасною індексацією, що прямо передбачено ПК України.

Умовами укладеного між сторонами цієї справи договору оренди передбачено обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності з урахуванням індексації, тобто індексації нормативно грошової оцінки землі (пункт 7 договору оренди), що дає суду право застосувати положення статті 21 Закону України "Про оренду землі" у поєднанні зі статтею 289 ПК України.

Оскільки за умовами договору, укладеного між сторонами, не передбачено внесення орендної плати із урахуванням індексу інфляції, за встановленими обставинами орендна плата вносилась відповідачем відповідно до умов договору із урахуванням індексації нормативно грошової оцінки (стаття 289 ПК України), а тому висновки суду першої інстанції про необхідність сплати відповідачем орендної плати, обрахованої за показниками статті 288 ПК України, тобто визначення річної суми платежу з орендної плати у межах 6% нормативно грошової оцінки, є помилковими.

Порушень у нарахуванні орендної плати (тобто у розмірі, що визначений пунктами 6, 7 договору оренди) орендодавцю ОСОБА_1 за період 2015-2020 років не встановлено, тому позов у вказаній частині задоволенню не підлягає.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положення ЦК України, необхідно дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №293/1011/16-ц (провадження №61-29970сво18).

За відсутності порушень умов договору зі сторони відповідача, відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, передбачені пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України та частиною другою статті 651 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про розірвання договору оренди з підстав неналежного виконання умов договору оренди.

Наведене узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року у справі №175/642/19 (провадження №61-3451св22).

Колегія суддів звертає увагу на те, що посилання апелянта про те, що відповідно до витягів із технічної документації нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що передалися в оренду відповідачу є значно більшою, ніж та яка була визначена на момент укладання договору оренди, а тому відповідач повинен сплати недоплачену суму орендної плати є необґрунтованими, оскільки вказана обставина є підставою для перегляду розміру орендної плати у відповідності до п.10 укладеного договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню у відповідності до ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ПСП «Агрофірма «Світанок»» задоволено повністю, сплачений судовий збір у розмірі 2522,40 грн за подання апеляційної скарги підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» задовольнити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» 2522,40 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 30 травня 2023 року.

Головуючий

Судді