Справа № 159/1578/23
Провадження № 2/159/573/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.07.1993 Відділом ЗАГС м. Ковель Волинської області; актовий запис №268.

1.Стислий виклад позиції учасників провадження.

1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 16.07.1993, від шлюбу у подружжя є двоє дітей, які на даний час повнолітні. Позивач зазначив, що стосунки з відповідачкою не скалилися через різні характери та різні погляди на сімейні стосунки; подружні відносини з відповідачкою не підтримуються, між подружжям немає порозуміння, відсутня довіра, сумісне життя неможливе. Неодноразові спроби примирення та налагодження відносин позитивного результату не дали, що призвело до фактичного розпаду сім`ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. Додатково зазначив, що сторони проживають окремо, спільний бюджет не ведеться. Він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою виховують спільну дитину. За таких обставин вважає, що подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи, що шлюб існує формально, позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідачка суду не подала.

В судовому засіданні 26.05.2023 позовні вимоги визнала; підтвердила, що примирення між нею та позивачем не відбулось; не заперечила проти розірвання шлюбу.

2. Рух справи у суді, результати вирішення клопотань.

2.1. Позовна заява надійшла до суду 27.03.2023.

2.2. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 25.04.2023.

2.3. 21.04.2023 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про надання строку (6 місяців) на примирення із чоловіком.

Ухвалою суду від 25.04.2023 клопотання відповідача задоволено частково, сторонам надано строк на примирення 1 місяць, провадження у справі зупинено.

2.4. Ухвалою від 26.05.2023 провадження у справі поновлено.

3. Фактичні обставини справи.

Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 16.07.1993 Відділом ЗАГС м. Ковель Волинської області; актовий запис №268, про що 16.07.1993 видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , оригінал якого міститься у справі.

Від шлюбу у подружжя є двоє дітей, які на даний час повнолітні; сторони проживають окремо, що визнається відповідачем та не спростовано відповідними доказами.

Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила.

4. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України).

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову.

Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Судом вживались заходи для примирення сторін, однак такі заходи позитивного результату не досягли, позивач заявив, що примирення не відбулось, відповідачка дану обставину підтвердила.

З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, враховуючи фактичні взаємини подружжя, категоричну позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків після наданого судом строку на примирення, суд вважає,що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому а шлюб слід розірвати.

6. Розподіл судових витрат.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачем, відповідно до позовної заяви.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.07.1993 Відділом ЗАГС м. Ковель Волинської області; актовий запис №268.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30.05.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА