Справа №521/3009/22
Провадження №2-о/521/3/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя - О.С. Леонов,

при секретарі судового засідання - Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту батьківства та просить суд:

-Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі;

-Внести зміни до актового запису №111 від 29 березня 2011 року про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у графі "Відомості про батька" виключити " ОСОБА_6 " та зазначити " ОСОБА_4 " ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Свою заяву мотивує тим, що з 2007 року по 2017 р. заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З 2004 року по 2007 р., заявник з ОСОБА_4 мешкали у квартирі батька за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, з 2007 р. по 2017 р. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2 .

Наприкінці липня 2010 року заявниця завагітніла від ОСОБА_4 і ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дочку - ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнавав себе її батьком, однак сімейне життя у ОСОБА_1 не склалось разом з батьком її дитини. До 2017 року усі жили однією сім`єю, вели спільне господарство.

У зв`язку з труднощами у стосунках, пов`язаними з вихованням дитини на час її народження. ОСОБА_1 зареєструвала народження доньки у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Її ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою, а саме прізвище батько вказано " ОСОБА_6 ".

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком дитини, шо підтверджує той факт, що він залишив заповіт 3 червня 2014 року на випадок своєї смерті та розпорядився належною йому квартирою під АДРЕСА_3 , яку заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначений заповіт посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори і зареєстрований за №2-449.

Також підтверджують той факт, що ОСОБА_4 є батьком дитини спільні фото та відеозаписи. Також зазначає, що інших дітей померлий не мав, ОСОБА_5 є його єдиною дитиною.

Інші процесуальні дії у справі

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 11.02.2022 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 14.02.2022 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 14.02.2022 року заяву було залишено без руху.

03.03.2022 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2022 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2022 року було залучено до участі у справі, в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 .

Також ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2023 року витребувано: у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни ( АДРЕСА_4 ) належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , (актовий запис № 9565).

17.05.2023 року через канцелярію суду вх. № 28411 від заінтересованої особи - ОСОБА_3 надійшла заява від 15.05.2023 року про залишення заяви без розгляду на підставі ч.4 ст.315 та ч.6 ст.294 ЦПК України. ОСОБА_3 зазаначила, що намагаючись встановити батьківство після смерті сини заявниця бажає отримати спадщину у вигляді частини кватири, яку вже прийняла ОСОБА_3 . Крім того вона висловлює сумніви, що ОСОБА_5 є донькою її померлого сина, про що за життя казав їй ОСОБА_4 .

22.05.2023 року через канцелярію суду вх. № ЕП 11463 представником ОСОБА_3 подано заяву про залишення заяви без розгляду заяви про встановлення факту на підставі ч.4 ст.315 та ч.6 ст.294 ЦПК України. В обґрунтування заяви зазначено, що в даній справі вбачається спір про право, оскільки заявниця звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 для захисту майнових та немайнових прав малолітньої дитини, зокрема оформлення спадщини та пенсії по втраті годувальника, але зважаючи на той факт, що ОСОБА_4 залишив заповіт на ім`я ОСОБА_5 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , тому майнові права у спосіб встановлення факту батьківства немає необхідності захищати. Крім того, у ОСОБА_5 є працездатна матір, тому у будь-якому випадку дитині не може бути призначено пенсію по втраті годувальника. На думку третьої особи, факт встановлення батьківства необхідний заявниці для отримання спадщини за законом у вигляді частини іншого майна її сина, право на яке станом на сьогодні належить матері ОСОБА_3 , і яке може бути порушене якщо біологічне батьківство буде встановлено лише зі слів свідків та фотокарток, тому вважає, що зазначений спір слід вирішувати в порядку загального позовного провадження, а провадження у даній справі - залишити без розгляду за наявністю спора про право.

15.05.2023 року до суду надійшла заява представника заявника адвоката Карпової О.В. про розгляд справи без участі заявниці та її представника. Суд враховує, що у попередніх судових засіданнях заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Карпова О.В. підтримували заяву у повному обсязі та наполягали на її задоволені.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

У разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

При цьому, згідно ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст.293, ч.2 ст.317 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч.1 ст.135 СК).

Статтею 137 Сімейного кодексу України передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. (п12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Вимогами заяви ОСОБА_1 є: встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі; та внести зміни до актового запису №111 від 29 березня 2011 року про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме у графі "Відомості про батька" виключити " ОСОБА_6 " та зазначити " ОСОБА_4 " ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як зазначено в заяві ОСОБА_1 метою встановлення факту є захист майнових та немайнових прав дитини, зокрема оформлення спадщини та пенсії по втраті годувальника.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Під час розгляду справи за заявою ОСОБА_3 , судом було залучено її до участі у справі в якості заінтересованої особи.

17.05.2023 року через канцелярію суду вх. № 28411 від заінтересованої особи - ОСОБА_3 надійшла заява від 15.05.2023 року про залишення заяви без розгляду на підставі ч.4 ст.315 та ч.6 ст.294 ЦПК України. ОСОБА_3 зазначила, що намагаючись встановити батьківство після смерті сини заявниця бажає отримати спадщину у вигляді частини кватири, яку вже прийняла ОСОБА_3 . Окрім того, факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_5 не визнається зацікавленою особою ОСОБА_3 по справі, яка також зазначила про наявність між сторонами спору про право на спадщину, а тому цей спір підлягає розгляду в загальному позовному порядку.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України, оскільки встановлення факту батьківства пов`язується із наступним вирішенням спору про право на спадщину, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження.

Суд також бере до уваги, що встановлення факту батьківства, вбачається наявність спору про право на пенсію. Про це підтверджує заявниця в своїй заяві, вказуючи, що від встановлення юридичного факту залежить можливість виникнення майнових прав на пенсію при зверненні до пенсійного органу.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подавати позов на загальних підставах.

Оскільки, судомпід час розгляду справи встановлено обставини, що можуть свідчити про виникнення спору щодо права на спадкування вказане є підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись 2, 4-13, 43, 49, 89, 223, 247, 258, 260, ст.294 ч. 6, 315, 353-354 ЦПК України, п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.05.2023 року.

Суддя: О.С. Леонов

29.05.23