Справа №302/981/23
Провадження №2/302/201/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі головуючого, судді Пухальського С. В., розглянувши питання про прийняття зустрічного позову,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко Сергій Іванович звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.04.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24.05.2023 до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шишола Василь Михайлович до ОСОБА_1 , про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Представник вважає доцільним спільний розгляд позовних заяв з огляду на заперечення його довірителькою терміну з якого вона припинила спільне проживання з ОСОБА_1 , про який останнім зазначено у позовній заяві про розірвання шлюбу, оскільки вказане впливатиме на обсяг майна набутого ними під час спільного проживання як подружжям.

Суд, дослідивши матеріали первісного та зустрічного позовів, вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви за таких обставин.

Пунктом 5 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність, який виходячи зі змісту статті 13 цього Кодексу полягає, зокрема, в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13).

У відповідності до вимог статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов.

Як зазначено в частині 6 статті 57 Сімейного Кодексу України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

В силу статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з подружжя незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

В первісному позові заявлено вимогу про розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому вимоги про встановлення факту припинення фактичних шлюбних відносин у певний період не ставиться.

Набуття сторонами певного обсягу майна за час їх спільного шлюбу та яке підлягає поділу між ними має бути доведено на підставі доказів, які відповідають вимогам статей 76-80 ЦПК України в межах розгляду справи про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, заявлені позовні вимоги зустрічного позову про поділ майна подружжя не взаємопов`язані з первісним позовом про розірвання шлюбу, оскільки за змістом положень статті 193 ЦПК України вимоги первісного і зустрічного позовів мають бути взаємовиключними, тобто задоволення одного позову має зумовлювати відмову у задоволенні зустрічного, більш того їх спільний розгляд не є доцільним і призведе лише до затягування вирішення спору про розірвання шлюбу, оскільки відсутня однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та про поділ спільного майна подружжя.

Спірні правовідносини, на вирішення яких заявляються вимоги первісного і зустрічного позовів, мають випливати з одних правовідносин. Тоді як у даному випадку задоволення позову про розірвання шлюбу не може зумовлювати відмову у задоволенні позову про поділ майна подружжя, наявні різні предмети доказування і від результату розгляду первісного позову не залежить результат розгляду зустрічного позову і навпаки, що в свою чергу вказує на відсутність жодної дійсної доцільності спільного розгляду первісного та зустрічного позовів.

Більш того, зустрічний позов про поділ майна подружжя ґрунтується на спірних майнових правовідносинах сторін, у той час як вимоги первісного позову заявлені з метою зміни у судовому порядку особистих немайнових відносин подружжя шляхом розірвання шлюбу.

Таким чином, зустрічна позовна заява не може бути прийнята до розгляду з первісним позовом про розірвання шлюбу.

Керуючись положеннями статей 193, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шишола Василь Михайлович до ОСОБА_1 , про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Роз`яснити позивачці (її представнику) за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути адвокату Шишола В. М.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , з державного бюджету судовий збір, сплачений нею при подачі зустрічного позову на підставі квитанції №5 від 19.05.2023, що становить 13420,00 грн. (тринадцять тисяч чотириста двадцять гривень).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Пухальський С. В.