Справа № 372/5758/23
Провадження 2-1954/23
ухвала

Іменем України

30 листопада 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Міністерства оборони України, треті особи Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), Обухівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Обухівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту батьківства, внесення змін в актовий запис про народження,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факту батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни в актовий запис про народження.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, яка обов`язково набуває процесуального статусу у справі, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В залежності від вказаного способу захисту прав та інтересів ЦПК України визначає порядок розгляду заяви (в позовному або в окремому провадженні) та встановлює правила підсудності таких справ суду.

Разом з тим з позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду в порядку позовного провадження до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Міністерства оборони України з позовом про визнання батьківства особи, яка померла.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка звернулася до суду з даним позовом до Обухівського районного суду Київської області згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України відповідно до якої позови про визнання батьківства відповідача, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Суд вважає, що підсудність справи за вибором позивача (стаття 28 ЦПК України) не може бути застосована в даному випадку, оскільки для застосування вказаної норми особа, яку позивач вважає батьком, має бути відповідачем у такій справі, однак особа, яку позивачка вважає батьком ОСОБА_2 помер, а відповідачами у справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10), Міністерство оборони України (адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6)

При цьому, за своєю суттю, заявлений позов є позовом про встановлення факту батьківства.

За вказаних обставин слід дійти висновку, що при визначенні підсудності необхідно виходити з положень ЦПК України про підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Враховуючи, що дана справа не підсудна Обухівському районному суду Київської області, позивачка проживає в м. Обухів Київської області, суд вважає за можливе передати справу на розгляд Солом`янському районному суду м. Києва (адреса: 03168, м. Київ, Солом`янський р-н, просп. Повітрофлотський, 6), оскільки у вказаних правовідносинах існує спір про право, Міністерство оборони України у справі є належним відповідачем, оскільки саме Міністерство оборони України, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум приймає рішення про виплату компенсаційних витрат, а позивач повинна підтвердити своє право на отримання виплат та пенсії тільки встановивши вказані факти, бо у іншому порядку вона позбавлена можливості їх встановити та надати Міністерству оборони України документи, які підтверджують її право отримання визначеної компенсації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність направлення даної цивільної справи за територіальною підсудністю за місцем реєстрації одного з відповідачів до солом`янського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Матеріали цивільної справи № 372/5758/23 (провадження № 2-1954/23) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Міністерства оборони України, треті особи Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), Обухівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Обухівська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту батьківства, внесення змін в актовий запис про народження, направити до Солом`янського районного суду м. Києва (адреса: 03168, м. Київ, Солом`янський р-н, просп. Повітрофлотський, 6), за підсудністю.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко