Дата документу 24.05.2023 Справа № 317/1081/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 317/1081/23 Головуючий у 1-й інстанції Нікітін В.В.
Пр. № 22-ц/807/940/23 Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за заповітом у рівних частках померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , звернулися до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-7)

- про стягнення грошових коштів (заборгованості) 1553130,23 доларів США і 28924519,70 грн.

- за договором № 08-17/К-1 від 08.08.29017 року купівлі-продажу частини частки учасника у статутному капіталі ПРИВАТНОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА АГРОФІРМА «РОСІЯ», укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ «БКВ ГРУП» в особі керівника ОСОБА_4 (копія а.с. 14-15), включаючи додаткові угоди до нього,

- до фізичної особи - ОСОБА_4 , як поручителя за договором поруки від 10.11.2017 року (копія а.с. 16), укладеним у забезпечення виконання зобов`язань за вищезазначеним договором боржником - ТОВ «БКВ ГРУП».

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Нікітіна В.В. (а.с. 41).

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року (а.с. 42-43) у відкритті провадження у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 46-60), просили ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 61).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 03 квітня 2023 року (а.с. 72), дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 73), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень).

Відповідач ОСОБА_4 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином, з додержанням вимог ЦПК України повідомлені про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 76-79), у тому числі позивачі через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, а відповідач ОСОБА_4 - в порядку ст. 128 ч. 8 ЦПК України (конверт із судовою повісткою на дану дату судового засідання на ім`я відповідача повернувся на адресу апеляційного суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» а.с. 85-86), всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Іванова А.О. (а.с. 55-56) в режимі відеоконференції, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України, апеляційний суд ухвалив: розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутності представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Іванова А.О. (а.с. 55-56) в режимі відеоконференції.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів в режимі відеоконференції, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що раніше позивачі вже звертались до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області із позовом про стягнення грошових коштів за вищезазначеним договором до боржника ТОВ «БКВ ГРУП», провадження у цивільній праві було відкрито, проте, остання по суті не була розглянута через тимчасову окупацію м. Бердянськ РФ, провадження в іншій цивільній справі не може бути відновлено, оскільки рішення в ній ще судом першої інстанції не ухвалювалось, із новим позовом до цього боржника позивачі до іншого визначеного ВС суду не звертались, борг з боржника не стягнутий, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішення є: … ухвали, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті провадження у цій справі, керувався п. 1 ч. 1 ст. 186, ст.ст. 259, 260 ЦПК України та виходив із такого.

Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивачів грошових коштів за договором поруки від 10 листопада 2017 року. Вказаний договір був укладений для забезпечення зобов`язання за договором № 08-17/К/1 від 08.08.2017, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «БКВ ГРУП» придбав у ОСОБА_5 (спадкодавця позивачів в даній справі), частину частки учасника у статутному капіталі ПСП Агрофірма «Росія» (а.с. 14-15).

Правовідносини, які склались між ОСОБА_5 та ТОВ «БКВ ГРУП» при купівлі-продажу частини частки учасника у статутному капіталі, є корпоративними правовідносинами в силу ч. ч. 1, 3 ст. 167 Господарського кодексу України (в редакції, що діяла на момент укладення договору від 08 серпня 2017 року).

За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Правовідносини, які виникли між позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_4 з іншої, виникли з правочину, предметом якого є забезпечення зобов`язання покупця при придбанні частки в юридичній особі. Ці правовідносини не є ані сімейними, ані спадковими (оскільки предметом позову не є визнання права на спадщину, поділ спадщини, усунення від спадщини і т.д.).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вище наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дана справа підлягає розгляду Господарським судом Запорізької області.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена із додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивачів у цій справі, яку вони та їх представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 Господарського процесуального кодексу України (Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: - п. 3: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; - п. 4: справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що вищезазначений договір між ОСОБА_5 (який у подальшому помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25) та спадкоємцями за заповітом у рівних часках всього майна якого є позивачі у цій справі) та ТОВ «БКВ ГРУП» є корпоративним договором і не перестав бути таким після смерті ОСОБА_5 .

Договір поруки ОСОБА_5 (який у подальшому помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкоємцями якого є позивачі у цій справі) із ОСОБА_6 укладений у забезпечення виконання цього корпоративного договору.

Тобто, відносини між правонаступниками за вищезазначеним договором із ТОВ «БКВ ГРУП» сторони продавця ОСОБА_5 (помер у подальшому ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (спадкоємці у рівних часках за заповітом (а.с. 24) всього майна померлого, у тому числі у вигляді грошових коштів (оплати) за цим договором) та поручителем за вищезазначеним договором ОСОБА_4 є корпоративними за своїм змістом (оскільки, виникли з приводу виконання вищезазначеного корпоративного правочину) та незалежно від суб`єктного складу (спір виключно між фізичними особами у цій справі) підсудні господарському суду (у даному випадку Господарському суду Запорізької області).

Оскільки, вказаний договір не є правочином у спадкових правовідносинах.

Так, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у своєму позові у цій справі наполягали на тому, що спадкодавець ОСОБА_5 за своє життя, як продавець за вищезазначеним договором та власник частини частки учасника у статутному капіталі ПРИВАТНОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА АГРОФІРМА «РОСІЯ», вже виконав свої зобов`язання за цим договором: передав у власність ТОВ «БКВ ГРУП» вказану частину частки, але оплати (грошових коштів) за цим договором від покупця ТОВ «БКВ ГРУП» не отримав, оскільки ТОВ «БКВ ГРУП», як боржник, та ОСОБА_4 , як поручитель, ухиляються від виконання своїх зобов`язань по оплаті вказаної частки за вищезазначеним корпоративним договором у належному розмірі у добровільному порядку.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивачів, як апелянтів, апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги сторони позивача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Договірна підсудність сторін за вищезазначеним договором поруки (п. 4.2 договору поруки від 10.11.2017 року (а.с. 16): якщо поручитель ( ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) не виконає свої обов`язки за цим договором, то спір підлягає розгляду і вирішенню в суді загальної юрисдикції за місцем проживання поручителя) є нікчемною в силу вимог закону в частині, що суперечить вимогам ЦПК та ГПК України.

Так, дійсно раніше згідно із ст. 130 ЦПК України, в редакції, чинній до 14.12.2017 року, сторонам надавалось право встановлювати договірну територіальну підсудність, крім позовів, для яких передбачена виключна підсудність.

Проте, у даному випадку має місце, не «підсудність» цієї справи, а «юрисдикція». Ці поняття не є тотожними. Оскільки, «юрисдикція» визначає вид суду (загальний, господарський та інш.), який розглядатиме справу, в той час як «підсудність» конкретний орган (суд), його територіальне розташування.

Інша судова практика Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ТОВ «БКВ ГРУП» про стягнення заборгованості за вищезазначеним договором у цивільній справі, на яку представник позивачів посилався у цій справі у судовому засіданні в режимі відеоконференції в усній формі, не має преюдиційного значення для вирішення процесуального питання судом у цій справі.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення процесуального питання у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі, або ж її зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у задоволенні їх вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останні не мають права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 березня 2023 року про відмову у відкритті провадження у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 30.05.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.