У х в а л а

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 463/6013/21

провадження № 61-3965ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 квітня 2022 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», третя особа - виробничий структурний підрозділ «Моторвагонне депо Львів» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

В с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив визнати незаконним та скасувати наказ начальника Виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Львів» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 07 травня 2021 № 26/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що працює старшим майстром моторвагонного депо дільниці І групи. Згідно графіку чергувань, до переліку осіб, які повинні чергувати у вихідні та святкові дні, включено його як старшого майстра, що не відповідає Положенню про чергування відповідальних чергових регіональної філії «Львівська залізниця» у вихідні та святкові дні, яким встановлено вичерпний перелік відповідальних чергових, до яких старші майстри не належать. Про невідповідність графіків чергувань Положенню про чергування відповідальних чергових регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» у вихідні та святкові дні» ним 29 січня 2021 року була написана доповідна записка на ім`я начальника депо, однак відповіді він не отримав. Вважав, що чергування у вихідні та святкові дні не входить в його обов'язки.

07 травня 2021 року начальником Виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Львів» винесено наказ № 26/с «Про притягнення до відповідальності», згідно якого за порушення п.6 Положення про чергування відповідальних регіональної філії «Львівська залізниця» у вихідні та святкові дні, неявку 04 травня 2021 року на чергування без поважних причин згідно затвердженого графіка, йому, як старшому майстру моторвагонне депо дільниці І групи Поточного ремонту ПР-І виробничої дільниці оголошено догану. З даним наказом не погодився, вважає його незаконним.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Львів» РФ «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 07 травня 2021 року № 26/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 оголошено догану.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішення суду, акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця подало апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» залишено без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2022 року залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що наказ № 26/с від 07 травня 2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема, тому, що в ньому не зазначено про те, що посада позивача-старший майстер не є у переліку посад на яку поширюються п. 3 Положення про чергування відповідальних чергових регіональної філії «ЛЗ» у вихідні та святкові дні, а вказані відповідачем порушення не входять в коло трудових обов`язків позивача.

Віднесення посади позивача до керівних посад вказує лише на зміст покладених на нього повноважень, натомість, посада начальника дільниці, про яку безпосередньо йдеться у Положенні, так само як і ряд інших посад на підприємстві відповідача (начальників, заступників начальників структурних одиниць, головних механіків, головних інженерів, старших майстрів та ін.), які віднесені до керівних посад, що підтверджується наданою відповідачем довідкою з розшифруванням найменування посад працівників, задіяних в чергуваннях ВСП «Моторвагонне депо Львів», є лише одним із різновидів посад на підприємстві відповідача.

Відповідачем не доведено факту порушення позивачем порушення пункту 6 Положення про чергування відповідальних чергових РФ «ЛЗ» у вихідні та святкові дні.

17 березня 2023 року АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» (далі - заявник) надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 квітня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року в якій просило суд касаційної інстанції скасувати вищевказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2023 року касаційну скаргу заявника залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслав заяву про усунення недоліків.

Дослідивши касаційну скаргузаявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження предметом позову є визнання незаконним та скасуваня наказу начальника Виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Львів» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» від 07 травня 2021 № 26/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховний Суд урахував предмет спору, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Разом із цим, касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, посилання заявника на застосування судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду є підставою касаційного оскарження судових рішень, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, але не є доводом, який в розумінні підпунктів а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу підтверджує наявність випадку/випадків, який/які дає/дають право вважати судове рішення таким, що підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначення апеляційним судом в оскаржуваній постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки оскаржуване представником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 квітня 2022 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця», третя особа - виробничий структурний підрозділ «Моторвагонне депо Львів» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська