Справа № 507/1601/23
Провадження № 2/507/386/2023
Номер рядка звіту 71
"29" листопада 2023 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
при секретарі - Войковської І.П.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника органу опіки та піклування Подільської РДА Пащенка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач вказує, що ОСОБА_3 являється матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він являється батьком дітей. З відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі. Відносини між ними погіршились та 01 серпня 2023 року шлюб було розірвано. Позивач був мобілізований на ЗСУ, а діти залишились проживати з відповідачкою, яка не доглядала за дітьми, в зв`язку з чим діти проживали тривалий час з її матір`ю. Відповідачка з травня 2023 року залишила дітей проживати зі своєю матір`ю, а саме перейшла мешкати до іншого чоловіка. З того часу вона взагалі з дітьми не спілкувалась, не цікавилась їх розвитком, будь-якої допомоги на їх утримання не надавала, їх вихованням не займалась. Після отримання поранення він повернувся на реабілітацію та проживає в своєму будинку разом із дітьми. Відповідач тривалий час не спілкується з дітьми, самоусунулася від виховання та догляду за дітьми, не займається їх вихованням, не спілкується з ними, не надає дітям матеріальної допомоги. Діти проживають із позивачем, який є їх батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідач зловживає алкогольними напоями, не відвідує дітей, не цікавиться їх розвитком та вихованням, матеріально не утримує та не відвідує їх, з позивачем взагалі не спілкується. Тому, просив суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач та його представник в судовому засіданні надали аналогічні пояснення та свої вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, заперечень не надала, хоча була повідомлена про день, час та місце судового розгляду відповідно до ст. 128-130 ЦПК України, про що свідчить її особистий підпис в матеріалах справи про повідомлення про дату слухання справи (а.с. 55).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 18 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному порядку.
Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду на 07 листопада 2023 року. В зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було призначено на 20 листопада 2023 року. 20 листопада 2023 року відповідач написала заяву про відкладення слухання справи в зв`язку з її хворобою. З довідок КНП «Любашівська БЛІЛ» видно, що ОСОБА_3 в період із 17 листопада 2023 року по 20 листопада 2023 року за медичною допомогою не зверталась. 29 листопада 2023 року відповідач, будучи повідомлена про день, час та місце слухання справи під особистий підпис, в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не надала, в зв`язку з чим судом було вирішено за згодою позивача ухвалити заочне рішення по справі.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 її батьком є позивач по справі - ОСОБА_1 , а матір`ю - відповідач по справі - ОСОБА_3 (а.с. 9).
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 його батьком є позивач по справі - ОСОБА_1 , а матір`ю - відповідач по справі - ОСОБА_3 (а.с. 10).
З довідки Любашівської селищної ради № 424 від 04 вересня 2023 року видно, що діти ОСОБА_1 , ОСОБА_4 проживають разом із батьком - ОСОБА_1 (а.с. 15).
Із службової характеристики від 07.09.2023 року видно, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, позитивно характеризується (а.с. 17).
З акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2023 року видно, що ОСОБА_1 проживає із дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в будинку про АДРЕСА_1 . У вказаному будинку створені належні умови для проживання, діти забезпеченні одягом та всім необхідним (а.с. 18).
З висновку служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 23.10.2023 року № 01-24/593 видно, що було розглянуто питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийнято рішення, що в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , так як вона вихованням дітей не займається, ніякої допомоги дітям не надає, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей (а.с. 32-34).
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом положень Конвенції ООН «Про права дитини», ч.2 ст.11, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили . Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
В п.п. 47, 49 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Савіни проти України» від 18.12.2008р. зазначено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у п.2 ст.8 Конвенції, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин; отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з травня 2023 року проживає разом із своїми дітьми: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та здійснює за ними догляд. Діти відвідують школу та дитячий садок, характеризуються позитивно. Діти охайні доглянуті (а.с. 12, 16, 48-51).
З акту обстеження умов проживання від 10 листопада 2023 року видно, що ОСОБА_1 проживає із дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в будинку про АДРЕСА_1 . Умови проживання дітей належні, діти забезпечені всім необхідним. Діти знаходяться на утриманні батька. Мати дітей ОСОБА_6 з дітьми на проживає, не спілкується та ніякої допомоги не надає, участі у їх вихованні не приймає.
З висновку служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області від 23.10.2023 року № 01-24/593 видно, що було розглянуто питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та прийнято рішення, що в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , так як вона вихованням дітей не займається, ніякої допомоги дітям не надає, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей (а.с. 32-34).
Із постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04 липня 2023 року видно, що ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КпАП України - невиконання батьками обов`язків, щодо виховання дітей, а саме за те, що вона залишила малолітніх дітей самих без догляду вдома.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 є її донькою. ОСОБА_3 проживала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 та мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 перебуває в лавах ЗСУ, а діти проживали разом із ОСОБА_3 . Вона неодноразово приходила до неї додому та бачила, що її донька ОСОБА_3 погано дивиться за дітьми, а саме: в будинку було брудно, у дітей не завжди була приготовлена їжа, залишала їх самих вдома, незважаючи на їх малолітній вік. В травні 2023 року до неї зателефонував ОСОБА_1 та попросив подивитись де діти, так як він не може ні до кого додзвонитись. Вона із співмешканцем приїхали в с.Любашівка Подільського району Одеської області та знайшли ОСОБА_3 в компанії разом із дітьми. ОСОБА_3 була в неадекватному стані, чи в алкогольному, чи в наркотичному сп`янінні. В зв`язку з цим, вона забрала дітей до себе додому. Після цього, ОСОБА_3 до неї та до дітей жодного разу не приходила. Коли ОСОБА_1 повернувся до с.Любашівка Подільського району Одеської області, то діти стали проживати з ним. Він за ними доглядає, утримує їх та виховує.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він співмешкає з ОСОБА_7 і неодноразово був вдома у ОСОБА_3 . В будинку було брудно, за дітьми вона погано дивилась, залишались їх самих, зловживала алкогольними напоями, перейшла проживати до іншого чоловіка та зовсім залишила дітей. В травні 2023 року він разом із ОСОБА_7 знайшов ОСОБА_3 разом із її дітьми в компанії. ОСОБА_3 , була в неадекватному стані. Вони забрали дітей і поїхали додому. Після цього, ОСОБА_3 не телефонувала до дітей та не приходила. Діти в даний час проживають із батьком, який дивиться за ними.
Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засідання пояснили, що особисто знайому із ОСОБА_3 . Після того, як ОСОБА_1 виїхав у іншу місцевість в зв`язку із службою в ЗСУ, ОСОБА_3 погано дивилась за дітьми: в будинку було брудно, пиячила, не готувала дітям їжу, діти були неохайні, могли не відвідувати школу та дитячий садок, залишали їх самих вдома, незважаючи на їх вік, забувала забрати доньку зі школи. В травні 2023 року вона залишила дітей та перейшла проживати до іншого чоловіка і з того часу взагалі не цікавиться дітьми, їх розвитком.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання своїх двох малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно дітей.
Крім того, ОСОБА_3 , необхідно роз`яснити, що в разі зміни її поведінки, ставлення та відношення до дітей, вона вправі звернулись до суду відповідно до ст. 169 СК України з позовом про поновлення батьківських прав.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Сторони не заявляли вимогу про розподіл судових витрат, а тому їх необхідно залишити за сторонами.
Керуючись ст.ст. 10, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 164-165 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації Одеської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительку АДРЕСА_2 , позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Суддя: Вужиловський О.В.
Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2023 року о 13 годині.