Постанова

Іменем України

24 травня 2023 року

м. Київ

справа № 759/3238/21

провадження № 61-13285св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у складі колегії суддів: Писаної Т. О., Приходька К. П., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу.

Заява мотивована тим, що з травня 2006 року він проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловік та жінка у вказаній квартирі, разом вели спільне господарство, купували речі, предмети домашнього вжитку та одягу, продукти харчування, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, спільно проводили дозвілля та відпочинок, планували офіційно зареєструвати шлюб.

На початку 2015 року ОСОБА_4 захворіла і він до останніх днів її життя боровся разом з нею з її недугою, постійно супроводжував до лікувальних закладів, допомагав матеріально, оплачував лікування, підтримував морально. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рідних та родичів у неї немає, він був для неї єдиною близькою людиною. Організацією та проведенням поховання займався він особисто. Він фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем, інших спадкоємців немає. На час відкриття спадщини він проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є однокімнатною та належала на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Після смерті спадкодавця він звернувся до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак документи в нього не прийняли та пояснили, що він є спадкоємцем четвертої черги ОСОБА_4 , проте необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Заявник просив встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без шлюбу з травня 2006 року по 06 лютого 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з травня 2006 року по день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи заяву Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області в якому просила заяву задовольнити в повному обсязі, суд дійшов висновку про відсутність на етапі розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення зазначеного юридичного факту спору про право між заявником та органом місцевого самоврядування. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 725/3535/18.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц.

З огляду на зазначене, з урахуванням пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що факт проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю з травня 2006 року по 06 лютого 2019 року є доведеним.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року апеляційну скаргу Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області задоволено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу залишено без розгляду.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Суд першої інстанції установив, що метою звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 , зокрема, з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після її смерті.

Звернувшись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, представник Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області зазначила про наявність між нею та заявником спору про право, оскільки вона претендує на спадкове майно на підставі статті 1277 ЦК України.

Доказів щодо встановленого місця відкриття спадщини не надано до матеріалів справи. При цьому спадкове майно після покійної ОСОБА_4 , а саме: 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 віднесено до м. Ірпінь Київської області, право власності на яке зареєстровано за покійною на підставі Свідоцтва про право на спадщину № 2-713 від 03 березня 2006 року, виданого Ірпінською державною нотаріальною конторою та яке знаходиться на території смт Гостомель, Бучанського району Київської області.

Таким чином факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю його з ОСОБА_4 пов`язане з необхідністю прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_4 , а тому існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 між ОСОБА_1 на підставі статті 1264 ЦК України та Гостомельською селищною радою на підставі статті 1277 ЦК України, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду з підстав, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

У серпні 2021 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскільки постійним місцем проживання заявника зі спадкодавцем було саме смт Чабани Києво-Святошинського району Київської області, він і вказав у своїй заяві як заінтересовану особу Чабанівську селищну раду Києво-Святошинського району Київської області.

На час розгляду справи спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України відумерлою судом не визнавалась, а Чабанівська селищна рада визнавала право за ОСОБА_1 на спадкування однокімнатної квартири АДРЕСА_3 . Будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 . Гостомельської селищної ради не порушував, у будь-які правовідносини з вказаною радою не вступав.

На час розгляду справи Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області протягом більше двох років і трьох місяців з будь-якими заявами про визнання спадщини відумерлою не зверталася, ОСОБА_1 є спадкоємцем 4 черги, спадщина ним прийнята і від неї він не відмовляється, Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області заяву ОСОБА_1 визнала, як і визнала його спадкування, а відтак відсутні підстави для визнання спадщини відумерлої та розгляду справи в порядку позовного провадження, адже Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області не є спадкоємцем щодо майна ОСОБА_4 .

Судом апеляційної інстанції не було враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 про те, що існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі Верховного Суду вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №520/19532/19 та від 09 червня 2021 року в справі №367/6780/20).

Ухвалами Верховного Суду від 27 квітня 2023 року відзив Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області на касаційну скаргу ОСОБА_1 повернутобез розгляду; справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Доказів наявності складеного за життя заповіту та спадкоємців за заповітом чи законом суду не надано.

Метою звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника із спадкодавцем є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Як слідує із доводів апеляційної скарги представника Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області, до складу спадщини ОСОБА_4 входить майно: квартири, що територіально знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності ОСОБА_4 , на підтвердження чого надане свідоцтво про право власності та витяг про реєстрацію права власності (а. с. 20, 21), а також 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , віднесеного до міста Ірпінь, що підтверджено Свідоцтвом про право на спадщину № 2-713 від 03 березня 2006 року, виданим Ірпінською державною нотаріальною конторою.

Позиція Верховного Суду

У справі, що переглядається, оскаржена постанова апеляційного суду прийнята за результатами розгляду апеляційної скарги Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області як особи, яка не брала участі в справі.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 червня 2021 року в справі №367/6780/20 (провадження № 61-2909св21), на яку є посилання у касаційній скарзі, зроблено висновок, що «юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Постановляючи ухвалу про відмову в відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції викладеного не врахував, не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_3 та не перевірив, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність спору про спадкове майно, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним».

Схожий висновок зроблений і в постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного суду від 28 квітня 2021 року № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року в справі № 2о-30/2009 (провадження № 61-12390св21) вказано, що «переглядаючи рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради, яка не брала участі у справі, апеляційний суд не з`ясував та не зробив висновків з приводу того, чи вирішувалися судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки саме Львівської міської ради. Тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції за скаргою Львівської міської ради».

Згідно із частиною першою статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).

У справі, що переглядається, апеляційний суд вказав, що Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області претендує на спадкове майно на підставі статті 1277 ЦК України. Втім апеляційний суд не з`ясував та не зробив висновків з приводу того, чи вирішувалися судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки саме Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області. Тому апеляційний суд зробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції за скаргою Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року скасувати.

Передати справу № 759/3238/21 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 рокувтрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук