ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/532/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 696/6/23 Категорія: 304090000 Ніколенко О.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Таскомбанк»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 січня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року АТ «Таскомбанк» звернулось до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 06.08.2020, яка станом на 26.12.2022 складала 178004,85 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № . 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило право вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором. ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання, а тому АТ «ТАСКОМБАНК» просило стягнути з нього заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 26 грудня 2022 року становить 178004,85 грн, з яких: 125714,53 грн - заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена), 13,98 грн - заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена), 52276,34 грн - заборгованість по щомісячних процентах.

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 січня 2023 року позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 06.08.2020 станом на 26.12.2022 в частині тіла кредиту (у т.ч. простроченого) в розмірі 125714 грн 53 коп.

В іншій частині позову, а саме: стягнення заборгованості по річним процентам (у т.ч. простроченими) в розмірі 13,98 грн та заборгованість по щомісячних процентах (у т.ч. простроченими) в розмірі 52276,34 грн за кредитним договором № від 06.12.2020 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ТАСКОМБАНК» понесені судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в сумі 1885 грн 02 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «ТАСКОМБАНК» не повернуті. Відтак, враховуючи ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 125714,53 грн в розмірі, який підтверджено розрахунком банку та банківською випискою по картковому рахунку і не спростований відповідачем, підлягають до задоволення.

Частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таксомбанк» нарахованої заборгованості за річними та щомісячними процентами, позивач посилався на Паспорт кредиту № 4863815, як на частину кредитного договору. Матеріалами справи підтверджується, що в заяві-анкеті від 06 серпня 2020 року та в кредитному договорі № від 06 серпня 2020 року відсутні положення щодо можливості нарахування річних відсотків від суми боргу за договором та щомісячних відсотків від суми кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Наданий позивачем Паспорт кредиту є лише рекламою споживчого кредиту і передує укладенню самого договору, та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту кредиту не може свідчити про погодження стронами розміру відсотків, а також порядку їх нарахування.

Відтак, позивачем не доведено, що сторонами було погоджено умови договору, зокрема, в частині сплати річних та місячних відсотків, а тому позовні вимоги у вказаній частині не можуть бути задоволені.

Не погоджуючись з рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 січня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, АТ «ТАСКОМБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просило вказане рішення скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, АТ «ТАСКОМБАНК» зазначає, що паспорт кредиту № НОМЕР_1 є невід`ємною частиною кредитного договору № , про що зазначено в самому кредитному договорі з конкретним посиланням на конкретний паспорт кредиту № НОМЕР_1 та відображено у відповідній нумерації кредитного договору та паспорті кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що в апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Із матеріалів справи встановлено, що 06 серпня 2020 року відповідач виявив намір на отримання кредиту у ТОВ «ФК «ЦФР» та підписав Заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг. Відповідач погодився, що Заява на отримання кредиту разом з умовами отримання кредиту та інших послуг становлять між ним та ТОВ «ФК «ЦФР» кредитний договір, з умовами якого він ознайомився шляхом роздрукування з веб - сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua та погодився (а.с. 12).

Відповідно до Кредитного договору № від 06 серпня 2020 року, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 155340,56 грн у розмірах та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором, строк договору сторонами узгоджено на 60 місяців. Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 4863815, який сторони узгодили як невід`ємну частину цього договору. Сторони узгодили графік платежів та дату останнього платежу по поверненню кредиту 14 серпня 2025 року.

Згідно з п. 1.4 Кредитного договору позичальник доручив ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити, за рахунок отриманого ним кредиту, грошові кошти отримувачам на зазначені у договорі рахунки.

Грошові кошти на вищезазначені рахунки ТОВ "ФК "ЦФР" було перераховано, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 34-40).

У п. 2 Кредитного договору сторони узгодили, що всі інші умови кредитного договору викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020.

Відповідно до Паспорта кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» за № 4863815 від 06 серпня 2020 року, визначено, що кредит надається у сумі 155340,56 грн, строком на 60 місяців, реальна річна процентна ставка 50,97 %, визначено графік повернення кредиту та останній платіж 14 серпня 2025 року.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 06 серпня 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2022 року становить 178004,85 грн, з яких: 125714,53 грн заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена), 13,98 грн заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена), 52276,34 грн заборгованість по щомісячних процентах.

17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № від 06 серпня 2020 року. У зв`язку із вказаним право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК».

Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу від 19 жовтня 2022 року за вих. № 18241/70.2.2 щодо дострокового стягнення заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»).

Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із матеріалів справи вбачається, що п. 2 Кредитного договору № від 03.08.2020 встановлено, що цей договір, Паспорт кредиту № 4863815 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. Строк надання кредиту 60 місяців. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем (а.с. 8).

При цьому, у Паспорті кредиту № 4863815, який є невід`ємною частиною кредитного договору, зазначено, що розмір процентної ставки при наданні кредиту складає 5,00 % від суми кредиту, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту (згідно з графіком платежів); загальний річний процент 0,01 % від суми боргу за договором (згідно з графіком платежів) (а.с. 10).

Крім того, вказаний паспорт кредиту також містить строк, на який надається кредит 60 місяців та порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) помісячно, починаючи з 06.08.2020 по 14.08.2025. Паспорт кредиту № 4863815 підписаний відповідачем ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо узагальненого та рекламного характеру Паспорту кредиту № 4863815, який не є свідченням погоджених сторонами розмірів відсотків та порядку їх нарахування, є хибним та таким, що не відповідає обставинам справи.

Кредитний договір має чітке посилання на паспорт кредиту № НОМЕР_1 та на обов`язковість його застосування. Зі змістом та умовами кредитного договору та паспорту кредиту ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис на вказаних документах.

Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що сторонами були погоджені умови договору, зокрема, і в частині сплати річних та місячних відсотків.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Натомість, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», настає відповідальність боржника обов`язок щодо сплати процентів, відповідно до статті 625 ЦК України, у розмірі, встановленому законом або договором.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16.

Таким чином, з моменту пред`явлення АТ «Таскомбанк» відповідачу ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення кредиту 19.10.2022, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.

Тому, згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 06.08.2020 (а.с. 41), стягненню з відповідача підлягає, окрім заборгованості за тілом кредиту, заборгованість по процентах, нарахованих до 19.10.2022, а саме: заборгованість по річних процентах 10,99 грн (за період з 17.12.2021 по 30.09.2022) , заборгованість по щомісячних процентах 38679,80 грн (за період з 15.12.2021 по 17.10.2022, 3867,98 грн/місяць).

Враховуючи, що апеляційна скарга АТ «Таскомбанк» не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також рішення суду в цій частині не оскаржувалося відповідачем, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, не переглядає рішення суду в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалення в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по річних процентах в сумі 10,99 грн та по щомісячних процентах в сумі 38679,80 грн.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл витрат.

Так, при зверненні до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір в розмірі 2670,07 грн (1,5 % від ціни позову).

Відтак, за розгляд справи в суді першої інстанції з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк», з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути судовий збір в сумі 2464,50 грн.

За подачу апеляційної скарги підлягав сплаті судовий збір в розмірі 4005,10 грн (2670,07*150%).

Відтак, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» слід стягнути витрати, понесені при поданні апеляційної скарги за сплату судового збору в сумі 3696,70 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити частково.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 січня 2023 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в оскаржуваній частині скасувати, ухвалити нове, яким позовну вимогу про стягнення заборгованості по процентам, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість по річним процентам в розмірі 10,99 грн та по щомісячним процентам в розмірі 38679,80 грн за кредитним договором № від 06.08.2020.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір в сумі 2464,50 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати, понесені при поданні апеляційної скарги за сплату судового збору в сумі 3696,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова