Справа № 159/6237/23
Провадження № 2/159/1302/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-д), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовано тим, що 13.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», було укладено кредитний договір №VO21GV00001564 та додаткову угоду № 1 від 15.02.2012 року до кредитного договору №VO21GV00001564 від 13.12.2007 року.

Відповідно до вказаних право чинів, ОСОБА_1 отримала від відповідача кредит в розмірі 30788 доларів США на споживчі потреби - придбання нерухомості та 8788,12 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 13.12.2037 року. Щомісячний платіж, згідно додаткової угоди, склав 431,14 долари США згідно графіка погашення кредиту, який є невід`ємною частиною додаткової угоди.

Крім цього на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №VO21GV00001564 від 13.12.2007 року, між відповідачем та ОСОБА_1 13.12.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. за реєстровим № 1818.

Згідно вказаного іпотечного договору, банку в іпотеку передано належне ОСОБА_1 майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 строків погашення щомісячних платежів, АТ КБ «Приватбанк» 20.02.2015 року звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою про повернення усієї суми позики, нарахованих процентів, комісій пені та штрафів.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2015 року у справі № 159/3613/15-ц позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» були задоволені повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором, яка, станом на 15.05.2015 року становить 35555,51 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 27971,39 доларів США; заборгованість за процентами - 4488,14 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом 312 доларів США; штраф (фіксована частина) - 12,16 доларів США; штраф (процентна складова) - 1 692,54 доларів США.

Вказані обставини встановленні рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2015 року у справі №159/3613/15-ц та не потребують доказування.

Таким чином, на думку позивача, банк, звернувшись з позовом до ОСОБА_1 про стягнення усієї суми позики та пов`язаних з нею платежів на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, скористався своїм правом на зміну строку виконання зобов`язання боржником та змінив його з 13.12.2037 року - дата згідно договору, на 20.02.2015 року - дата звернення з позовною заявою до суду.

09.06.2017 року головним державним виконавцем Ковельського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 54112146 від 09.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку грошових коштів в сумі 35555,51 доларів США.

Крім цього, за заявою АТ КБ «Приватбанк» 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис за реєстровим № 909 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме - на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Вказано, що зазначене нерухоме майно на підставі договору, посвідченого 13.12.2007 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. за реєстровим № 1818, передано ОСОБА_1 в іпотеку АТ КБ «Приватбанк».

Згідно вказаного виконавчого напису, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок у розмірі: заборгованість за кредитом - 27885,36 доларів США; заборгованість за відсотками - 18166,13 доларів США; комісія - 2028,00 доларів США; пеня - 30919,63 доларів США, що всього становить 78999,12 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 07.02.2019 року (1 дол. США = 26,9640880 грн.), становить 2130139,22 грн. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн. Всього заборгованість, з врахуванням витрат на вчинення виконавчого напису, становить 2133639,22 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років один місяць двадцять п`ять днів, а саме - з 13.12.2007 року по 07.02.2019 року.

Позивач вказує, що виконавчий напис не містить згадки на забезпечення виконання якого саме зобов`язання був укладений іпотечний договір та в рахунок виконання якого зобов`язання слід зарахувати кошти, отримані від реалізації згаданого нерухомого майна.

16.11.2021 року головним державним виконавцем Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 67521270 про звернення стягнення на вказане нерухоме майно.

Позивач вважає, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Крім цього, як зазначає позивач, в даному випадку минув строк позовної давності та кредитний договір не був нотаріально посвідченим, а тому позивач вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості.

Враховуючи наведе, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований у реєстрі за № 909, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та на підставі договору іпотеки, посвідченого 13.12.2007 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. за реєстровим № 1818, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк». Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» було подано відзив на пред`явлений позов, за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнає.

Аргументуючи заперечення проти заявлених позовних вимог, представник відповідача вказує, що зазначені позивачем підстави для скасування виконавчого напису є безпідставними. Зокрема, позивач визнає факт укладення з відповідачем кредитного договору та договору іпотеки, отримання кредитних коштів та часткове виконання зобов`язань за ними, а також не заперечує проти наявності заборгованості за кредитним договором.

З огляду на відсутність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, представник відповідача вважає, що виконавчий напис є правомірним, а доводи позивача нікчемними. Нотаріус діяв в рамках чинного законодавства.

Таким чином представник відповідач вважає, що в задоволені даного позову слід відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, письмових пояснень з приводу позову не подала.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.

Так, 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі ст. 34 ч. 1 п. 19, ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору, посвідченого 13.12.2007 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. за реєстровим № 1818, передано ОСОБА_1 в іпотеку АТ КБ «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк».

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 27885,36 доларів США; заборгованість за відсотками - 18166,13 доларів США; комісія - 2028,00 доларів США; пеня - 30919,63 доларів США, що всього становить 78999,12 доларів США, що, за курсом НБУ на 07.02.2019 року (1 долар США = 26,9640880 грн.) становить 2130 139,22 грн. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 3 500,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років один місяць двадцять п`ять днів, а саме - з 13.12.2007 року по 07.02.2019 року.

Постановою головного державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шашаєвої К.К. від 16.11.2021 року за цим виконавчим написом відкрито виконавче провадження № 67521270.

За загальним правилом, передбаченим ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.07.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла по кредитному договору, вказаний позов було задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору №VO21GV00001564 від 13.12.2007 року в сумі 35555,51 доларів США, що за курсом службового розпорядження НБУ від 15.05.2015 року, становить 731021,29 грн. Крім цього, вказаним рішенням суду вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у справі в сумі 3654,00 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений у даній справі виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бондар І.М. 03.04.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Крім цього, суд враховує те, що відповідач на спростування доводів позивача, зокрема щодо безспірності заборгованості, жодних доказів на підтвердження законності вчинення виконавчого напису суду не надав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що АТ КБ «Приватбанк» не були надані приватному нотаріусу належні докази на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором в розумінні діючого Переліку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги є підставними, тому підлягають задоволенню.

У питанні розподілу судових витрат по справі суд виходить з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

ОСОБА_1 , як споживач, що звернулась до суду з позовом про захист своїх прав, звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, з відповідача слід стягнути в користь держави судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, на підставіст.ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-д), з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни (м. Дніпро, вул. Центральна, 6/9), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 03.04.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною та зареєстрований у реєстрі за № 909, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та на підставі договору іпотеки, посвідченого 13.12.2007 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Олейніковою О.В. за реєстровим № 1818, передане в іпотеку Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк».

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-д, ) в користь держави судовий збір в сумі в сумі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК