ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/231/23 Номер провадження 22-ц/814/3321/23Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зборгованості

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут»

на ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року, прийнятої під головуванням судді Должко С.Р. в м.Зінькові, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулися до районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з гр. ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4091,44 грн.

Ухвалою Зінківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу по заяві товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала мотивована невідповідністю заяви про видачу судового наказу вимогам ст. 163 ЦПК України.

Рішення оскаржило ТОВ «Полтаваенергозбут», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про невідповідність поданої заяви нормам ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п.1 ч.1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09.03.2023 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до Зінківського районного суду Полтавської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитну електроенергії в розмірі 4091,44 грн.

На підтвердження заявлених вимог подали:

-розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату за травень 2021 року лютий 2023 року;

-заяву приєднання від 05.12.2022 року з приміткою, що початок постачання електроенергії 1.01.2019 року підписаною ОСОБА_1 ;

-договір № від 05.12.2022 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) з додатками до нього, укладеним між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 .

Відмовляючи у видачі судового наказу, районний суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, а саме:

-договір укладений між ТОВ "Полтаваобленерго" та боржником ОСОБА_1 , датований 05.12.2022 року, іншого договору не надано, тому суду незрозуміло як боржнику нарахована заборгованість з 2021 року;

-не надано доказів присвоєння боржнику: персоніфікованого ЕІС-коду,

-відсутність відкритого особового рахунку, кількість спожитої електроенергії, звірення фактичного обсягу електроенергії,

-не надано доказів повідомлення ОСОБА_1 про пропозицію сплатити по рахунку (платіжного документа), доказів неможливості досудового врегулювання спору,

-відсутність доказів того, що споживач має мережу інтернет, тобто того, що боржник повідомлявся про існування заборгованості.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу .

Так, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 вказаної статті передбачено право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на вибір заявника.

Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали, які слугували відмові у видачі наказу про стягнення заборгованості, спростовуються матеріалами справи.

Так, із заяви приєднання від 05.12.2022 року, підписаною ОСОБА_1 , вбачається, що початок постачання електричної енергії 1 січня 2019 року (а.с. 6).

Тому висновок районного суду, щодо незрозумілості як боржнику нарахована заборгованість з 2021 року не відповідає обставинам справи.

Також не відповідає дійсності й посилання суду щодо відсутності енергетичного ідентифікаційного коду (ЕІС код), адже в реквізитах сторін у договорі № від 05.12.2022 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (побутовим споживачам) з додатками до нього, укладеним між ТОВ «Полтаваенергозбут» та ОСОБА_1 зазначено вказаний код - №62Z534 (а.с. 7-10).

Вказаним договором спростовуються посилання суду щодо відсутності особового рахунку (п. 2.1. №), кількість спожитої електроенергії визначена в розрахунку заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату за травень 2021 року лютий 2023 року (а.с. 5).

Щодо посилання суду на ненадання доказів повідомлення ОСОБА_1 про пропозицію сплатити по рахунку (платіжного документа), доказів неможливості досудового врегулювання спору, відсутність доказів того, що споживач має мережу інтернет, тобто того, що боржник повідомлявся про існування заборгованості не відповідає вимогам закону, встановленим ст. 163 ЦПК України та не може бути підставою для відмови у видачі судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови у видачі наказу ст. 165 ЦПК України не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» задовольнити.

Ухвалу Зінківського районного суду Полтавської області від 20 березня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26.05.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

Л.І. Пилипчук