Дата документу 28.11.2023 Справа № 812/0914/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 812/0914/2012 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Провадження № 22-ц/807/1892/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023 року про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення до виконання за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2012 року позов ПАТ Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 06/2007/3016 Фап від 21 листопада 2007 року у розмірі 193 673,18 грн. та судовий збір в розмірі 1936,73 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент».

В березні 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» подало заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення до виконання.

В обґрунтування вимог зазначило, що 05 серпня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1

17 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року, замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент».

30 червня 2022 року товариство направило запит до Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) стосовно перебування на примусовому виконанні виконавчого листа по справі № 812/0914/2012.

Згідно з наданою відповіддю у Комунарському ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №49142954 з примусового виконання виконавчого листа № 812/0914/2012.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з тим, що коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, але підтвердження на яку адресу направлено постанову з оригіналом виконавчого листа надати не виявляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження та реєстри на відправлення кореспонденції знищено через закінчення терміну зберігання.

ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп», яке було попереднім стягувачем по зазначеному виконавчому провадженню, надало відповідь від 15 серпня 2022 року про відсутність в останніх оригіналу виконавчого документу.

Згідно з відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2022 року за № 60-7338/22 виконавчий лист до фонду не передавався та від органів ВДВС не надходив.

АТ «Укрпошта» не має можливості надати відомості про трек листи для відстеження доставки поштової кореспонденції, оскільки вони зберігаються протягом шести місяців, які на момент запиту товариства пройшли.

Вважало, що оскільки виконавчі листи не перебувають на виконанні в органах виконавчої служби, зазначений виконавчий лист було втрачено.

Оскільки про існування постанови про повернення виконавчого документа товариству стало відомо з листа Управління забезпечення виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27 липня 2022 року № 1950, строк пред`явлення виконавчого листа переривався пред`явленням до виконання, також вважало, що перебіг такого строку починається заново з 27 липня 2022 року.

На підставі зазначеного просило видати дублікат виконавчого листа по справі № 812/0914/2012 за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2012 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за договором «Автопакет» № 06/2007/3016 Фап від 21 листопада 2007 року, поновити строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023року заяву задоволено.

Поновлено ТОВ «Брайт Інвестмент» строк пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі № 812/0914/2012 за позовною заявою ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 06/2007/3016 Фап від 21 листопада 2007 року.

Видано дублікат виконавчого документа № 812/0914/2012, зазначивши:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 06/2007/3016 Фап від 21.11.2007 року у розмірі 193 673 (сто дев`яносто три тисячі шістсот сімдесят три) гривні 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Надра» судовий збір у розмірі 1936 гривень 73 копійок.»

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання поновлювався судом ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2015 року та ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2019 року; в матеріалах справи міститься заява ПАТ «КБ «Надра» про видачу дублікату виконавчого листа та супровідний лист суду від 28 травня 2019 року про направлення дублікату, проте ПАТ КБ «Надра» після цього виконавчий лист не пред`являв; ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» також не зверталось з виконавчим листом до органів виконавчої служби; право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило 17 серпня 2021 року, проте ТОВ «Брайт Інвестмент» лише 23 березня 2023 року звернулось до суду із заявою, при цьому заявником не доведено поважність причин тривалого не звернення до органів виконавчої служби та суду; заміна кредитора не зупиняє та не перериває строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, просив скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні заяви.

ТОВ «Брайт Інвестмент» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що товариство звернулось до суду із заявою про заміну стягувача в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом 3 місяців з дня набрання законної сили ухвали суду про заміну стягувача, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив не з вини стягувача, на період воєнного стану встановлено переривання строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує права товариства як стягувача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 06/2007/3016 Фап від 21 листопада 2007 року у розмірі 193 673,18 грн. та судовий збір в розмірі 1936,73 грн.

22 квітня 2015 року представник ПАТ «КБ Надра» отримав виконавчі документи для виконання судового рішення. Ухвалою суду від 14 серпня 2015 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та надано строк в один рік.

За приписами п.8 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з відповіддю Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №49142954 з примусового виконання виконавчого листа № 812/0914/2012. 04.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з тим, що коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом.

05 жовтня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, строк повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлюється після переривання постановою державного виконавця з дня повернення - 04.10.2016 року та виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років, тобто до 04 жовтня 2019 року.

У жовтні 2018 року ПАТ «КБ Надра» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року заяву представника ПАТ «КБ Надра» задоволено. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видано дублікат виконавчого документа (т.1, а.с.177-178).

05 серпня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1

17 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір про відступлення права вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2022 року, замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» (т.1, а.с.235-236). Зазначена ухвала суду учасниками справи не оскаржена.

Щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до статті 1Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Зі змісту вищезазначеної статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

За приписами ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 26 квітня 2019 року заяву представника ПАТ «КБ Надра» задоволено. Поновлено строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видано дублікат виконавчого документа. Отже строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був поновлений з 26 квітня 2019 року по 26 квітня 2022 року (т.1, а.с.147-148).

Водночас, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, затвердженим Законом від 15 березня 2022 року №7168, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня 2022 строком на 30 діб.

Разом з цим, відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22.

Таким чином, строк виконання виконавчого листа перервався з 24 лютого 2022 року та на час звернення до суду заявника (20 березня 2023 року) не є пропущеним.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім документів, пов`язаних з направленням виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження направленням оригіналу виконавчого документу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 757/23492/13-ц (провадження № 61-15062св20).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» надіслано дублікат виконавчого листа (т.1, а.с.191).

Проте належних доказів отримання дублікату виконавчого листа стягувачем (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ані ПАТ КБ «Надра», ані ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», не звертались з виконавчим листом до органів виконавчої служби після отримання дублікату виконавчого листа.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: В.Ю. Бєлка

І.В. Кочеткова