Справа № 606/1767/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Іванченко А.М.,

присяжних: Смільського Т.С., Сулима Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Порчик Р.І.,

заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Теребовлянської територіальної громади Тернопільської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду із заявою, в якій просить визнати їх сина ОСОБА_3 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити йому опікуна. Заяву обґрунтовують тим, що їх син є інвалідом 1 «А» групи внаслідок психічного розладу. Окрім того, внаслідок захворювання він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у повсякденному житті. Просять призначити йому опікуна ОСОБА_1 для забезпечення його доглядом і лікуванням.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

23.11.2023 року на адресу суду надійшов висновок у даній справі № 743 від 14.11.2023 року.

Ухвалою суду від 28.11.2023 року поновлено провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Заявники у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування Теребовлянської територіальної громади в судове засідання не з`явився.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.5)

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 106042 ОСОБА_3 , має першу групу А, інвалідність з дитинства, довічно, потребує постійного стороннього догляду. (а.с.10)

З висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом № 193 від 16.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 потребує постійного догляду довічно.(а.с.11)

Згідно довідки № 09-04/02/111 від 21.08.2023 року виданої виконкомом Теребовлянської міської ради ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: дружина- ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 (.а.12)

Як слідує із висновку судово-психіатричного експерта № 743 від 14.11.2023 року ОСОБА_3 виявляє ознаки важкої розумової відсталості, що досягає рівня вираженого недоумства. Дане захворювання є хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила).

Згідно статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

В силу статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник ОСОБА_1 просить призначити себе опікуном над сином, оскільки він за станом здоров`я може здійснювати за ним повноцінний догляд, дружина хворіє та не може здійснювати догляд за сином постійно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Керуючись статтями ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295-300, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Теребовлянської територіальної громади Тернопільської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та встановити над ним опіку.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити строк дії рішення про визнання недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - два роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику положення статті 300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Іванченко А.М.

Присяжні Смільський Т.С.

Сулима Т.Б.