КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Мережко М.В., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Спаським Андрієм Юрійовичем, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання у розмірі від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною 23 років.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між ними розірвано, а спільна дочка є повнолітньою, однак продовжує навчання. Позивач стверджує, що їхня з відповідачем повнолітня дочка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Враховуючи, що у зв`язку з навчанням в університеті, дочка не може працювати та самостійно себе утримувати та забезпечувати всім необхідним, вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Крім того, позивач зазначає, що відповідач працевлаштований, отримує стабільний дохід, інших осіб на його утриманні немає, а тому він має можливість сплачувати аліменти у розмірі частини його заробітку (а.с. 1-2).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2022 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з 11.11.2021 і до закінчення навчання - 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення 23-х років (у разі продовження навчання). Допущено негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 56-62).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що позивачем не було надано жодного доказу щодо понесених нею та/або її дочкою витрат для навчання, а також, розрахунку таких витрат, які вони планують понести на навчання в майбутньому (а.с. 66-67зв.).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що це суперечитиме вимогам закону та не порушуватиме прав кожної зі сторін, оскільки обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 , шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 09.06.2007, актовий запис № 624 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 3).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Як убачається з довідки разом з позивачкою за даною адресою також зареєстровані мати позивачки - ОСОБА_4 , та друга донька позивачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 від 20.08.2021, старшим державним виконавцем Козятинського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Полончук Т.О. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1132/2008, виданого 20.08.2008 Дніпровським районним судом м. Києва закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі.

Згідно із довідкою від 20.09.2021, виданою Київським національним університетом будівництва та архітектури, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється студенткою 1-го курсу денного відділення скороченої форми навчання факультету інженерних систем та екології. Термін навчання в КНУБА з 01.09.2021 по 30.06.2024. Наказ про зарахування в КНУБА № 1308/г від 04.08.2021 (а.с.6)

Частинами 1 - 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

продовження дітьми навчання (форма навчання може бути як денна, так і заочна (постанова Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16-ц).

потреба дітей у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Така позиція закріплена безпосередньо в п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі - Постанова Пленуму ВСУ), а також в постановах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 та від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17.

Якщо при розгляді судової справи буде встановлено, що дитина навчається у ВНЗ заочно, але ніде не працює і при цьому має можливість працевлаштування, необхідність надання такій дитині матеріальної допомоги може бути під сумнівом. Також якщо повнолітня дитина перебуває, наприклад, на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету, дані обставини не надають їй право претендувати на аліменти на підставі ст. 199 СК України (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справ № 635/1139/17).

У даному випадку вбачається, що донька ОСОБА_2 , 2002 р.н., була зарахована до навчального закладу у вересні 2021 року, навчається на денній формі, тобто, вона сама не має можливості працевлаштуватись та забезпечувати свої нагальні потреби під час здобуття вищої освіти. З даним позовом, мати - ОСОБА_2 звернулась до суду у листопаді 2021 року, тобто, одразу після початку навчального року. Отже, зазначені обставини спростовують факт недоведеності позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про відсутність фінансової можливості сплачувати визначений розмір аліментів, спростовується наданою довідкою з Пенсійного фонду, форми ОК - 5, із якої вбачається, що ОСОБА_1 був працевлаштований у період з вересня 2020 року до липня 2021 року, та мав постійний дохід (а.с. 46, 47).

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову знайшли своє підтвердження. Однак, визначений судом розмір - частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, з урахуванням тих обставин, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина, а також те, що з серпня 2021 року по грудень 2021 року, останній не працює (інформації щодо працевлаштування у 2022 році в матеріалах справи відсутня), є завищеним, тому апеляційний суд доходить висновку про зміну рішення суду в цій частині шляхом зменшення розміру аліментів з до 1/8.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ст. 192 СК України, та ч. 4 ст. 273 ЦПК України, у разі якщо зміняться обставини, що впливають на визначені розміри періодичних платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити з підстав викладених у цій постанові.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Спаським Андрієм Юрійовичем, задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) з частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з 11 листопада 2021 року і до закінчення навчання - 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення 23-х років (у разі продовження навчання).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді М.В. Мережко

Т.О. Невідома