Справа № 510/1220/23
Провадження № 2/510/1030/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Дудник В.І.;

за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Златі Д.С. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі та за відсутності позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ; заповіт ОСОБА_3 від 26.02.2004р.; копія договору дарування від 13.12.1987р.; технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 ; свідоцтво про народження ОСОБА_4 ; свідоцтво про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2020р.; звіт про проведення незалежної оцінки вартості 1/2 частини житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; заява ОСОБА_1 до нотаріальної контори про прийняття спадщини, зареєстрована 24.11.2011р.; інформаційна довідка № 28811894 від 24.11.2011р. про відсутність спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витяг про реєстрацію домоволодіння від 31.08.1961р.; інформаційна довідка № 28811914 від 24.11.2011р. зі спадкового реєстру про наявність заповіту № 8550776 заповідача ОСОБА_3 ; витяг № 28812257 від 24.11.2011р. про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 52046864 спадкодавця ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інформаційна довідка № 74293870 від 11.10.2023р. зі спадкового реєстру про заведення 24.11.2011р. спадкової справи № 52046864 спадкодавця ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, дідусь відповідача - ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 належала 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частка зазначеного житлового будинку належить позивачу відповідно до договору дарування від 13 грудня 1987р.

Спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповідальне розпорядження, склав 26 лютого 2004р. заповіт за яким усе належне йому майно заповів позивачу.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємство здійснюється за заповітом.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття, про що свідчить її заява про прийняття спадщини, подана нотаріусу 24 листопада 2011р. Проте, незважаючи на своєчасне звернення із заявою до нотаріуса, оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, так як спадкодавець ОСОБА_3 за час свого життя належним чином не зареєстрував нерухомість у передбаченому законом порядку.

Однак, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість та видано постанову від 15 липня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, позивач прийняла спадщину за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач на неї не претендує.

Дослідивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як було встановлено судом, позивач у передбачений законом строк для прийняття спадщини звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивач, після смерті ОСОБА_3 у неї відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з причини того, що спадкодавець за час життя не здійснив реєстрацію нерухомості у передбаченому законом порядку. На даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Таким чином, позивач прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1268 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Позивачем та її представником у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 368, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1226, 1233, 1268-1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІН НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник