Справа №295/1990/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що належне з 01.12.2005 року по 25.10.2022 року, в тому числі з 17.06.2022 року в розмірі 1/2 частки, відповідачу на праві приватної власності нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечувалося позивачем послугами з постачання теплової енергії. З січня 2021 року по жовтень 2022 року відповідач у повному обсязі не сплачував кошти за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 25972,83 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 25972,83 грн боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та витрати з оплати судового збору.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 02.03.2023 року в справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача відзив на позовну заяву у визначений строк на адресу суду не надійшов.

За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.01.2021 року та 12.12.2022 року право приватної власності (в тому числі з 17.06.2022 року в розмірі 1/2 частки) на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з з 01.12.2005 року по 25.10.2022 року було зареєстроване за ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідачє споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач, від отримання послуг не відмовлявся. Проте своєчасно не проводив оплату за надані послуги за період з січня 2021 року по жовтень 2022 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 25972,83 грн, що підтверджується розрахунком нарахувань і оплати по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 01.01.2021 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що передбачено ст. 81 ЦПК України.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін (ст. 162 ЖК України).

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року.

Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил).

Так як у добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, ст. ст. 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 25972,83 грн заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та 2684,00 грн судового збору, а всього 28656,83 грн (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят три копійки).

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (адреса: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, , р/р НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк»).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Л.М. Семенцова