Справа № 212/8477/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна

встановив:

В жовтні 2023 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Вовк М.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (далі ТОВ «Алекскредит») про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В.

Позовна заява мотивована тим, що з відповіді на адвокатський запит позивачу стало відомо, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. знаходиться виконавче провадження №66172663 по примусовому виконанні виконавчого напису №52381 від 24.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 24070,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за Кредитним договором №4450541 від 26.01.2021 рок, укладеного з відповідачкою. З винесеним виконавчим написом остання повністю не погоджується, вважаючи його таким, який прийнято з порушенням діючого законодавства.

На підставі викладеного, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню вищевказаний виконавчий напис від 24.05.2021 року, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано у ТОВ «Алекскредит» та Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчені докази у справі.

30 жовтня 2023 року на підставі ухвали суду задоволено заяву позивача та зупинено стягнення за виконавчим написом, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

20 листопада 2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення, які за своєю суттю є відзивом на позовну заяву, в яких зазначено, що у ТОВ «Алекскредит» відсутні можливості надати документи, запитувані в ухвалі суду від 30.10.2023 року, оскільки їх оригінали для вчинення виконавчого напису були передані приватному нотаріусу (копії не знімались). Заборгованість у позивачки виникла у зв`язку із невиконанням взятих на себе кредитних зобов`язань на підставі укладеного між нею та відповідачем Договору про надання кредиту №4450541 від 26.01.2021 року. Позивачкою заборгованість погашена не була. Також відповідач заперечує проти суми витрат на правову допомогу, вважаючи її неспівмірною з предметом спору та не підтвердженою належними доказами. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Треті особи письмові пояснення у справі не надали.

Також сторони не подали до суду клопотань про проведення розгляду справи з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №52381, про звернення стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором №4450541 від 26.01.2021 року, укладеного нею з ТОВ «Алекскредит». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.02.2021 року по 19.05.2021 року. Сума заборгованості складає 22270,00 грн, в т.ч.: 10000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12270,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом отримано плату зі стягувача в розмірі 1800,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню склала 24070,00 грн. Вказане підтверджується копіями виконавчого напису, які містяться в матеріалах справи (а.с. 14) та надані до суду державним нотаріусом Філії №1 Київського обласного державного нотаріального архіву А.Прокопенко на виконання ухвали суду від 30.10.2023 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 22.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66172663 на підставі виконавчого напису №52381, виданого 24.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в розмірі 24070,00 грн. (а.с. 15)

Як вбачається з копії Кредитного договору, що міститься в матеріалах справи, 26.01.2021 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання кредиту №4450541 від 26.01.2021 року на суму 10000,00 грн, зі строком дії з 26.01.2021 року по 24.08.2021 року (включно). Ставки нарахування процентів за користування кредитом визначені п. 1.7.2. вказаного Кредитного договору. (а.с. 16-19)

Позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » на підставі Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.03.2021 року, відповідний актовий запис № 99. (а.с. 11)

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови від 22.02.2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» також втратив чинність з цього дня.

Відповідно до статті 124 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23.

В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До аналогічних по суті висновків дійшов Верховний Суд й у постановах від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 та від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис №52381 вчинений нотаріусом 24.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, й Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 24.05.2021 року стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Доказів на підтвердження того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі нотаріально посвідченого кредитного договору відповідач до суду не надав.

Для застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд перевіряє доводи боржника, зокрема, чи є заборгованість боржника перед стягувачем безспірною.

На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2023 року про витребування доказів у справі, а саме: у ТОВ «Алекскредит» завірений належним чином пакет документів, що був наданий приватному нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олені Василівні для вчинення нею виконавчого напису від 24 травня 2023 року, зареєстрований в реєстрі за №52381, до суду надано не було. Представником відповідача у своїх письмових поясненнях було зазначено, що запитувані документи відсутні, оскільки оригінали документів для вчинення виконавчого напису були передані приватному нотаріусу (копії не знімались).

Також, на виконання ухвали суду від 30.10.2023 року про витребування з Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірених матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчого напису від 24.05.2021 року за №52381, суду було надано тільки копію оспорюваного виконавчого напису та зазначено, що інші документи в нотаріальній справі відсутні.

Однак, вказане не перешкоджає вирішенню між сторонами спору по суті на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Так, доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки перед ТОВ «Алекскредит», розрахунку вказаної безспірної заборгованості на час звернення відповідача до нотаріуса, з якого можливо було б встановити момент прострочення кредитного зобов`язання, відповідачем до суду надано не було.

Також, відповідачем не надано доказів надіслання та вручення боржнику повідомлень про порушення ним кредитного зобов`язання, письмової вимоги про усунення такого порушення.

Водночас, вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє боржника можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо нього або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Так, матеріали справи не містять підтвердження направлення позивачці повідомлень про вчинення відносно неї оспорюваного виконавчого напису.

У той час, суд враховує, що оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинявся нотаріусом на підставі документів, наданих відповідачем, останній мав реальну можливість надати їх до суду з метою доведення безпідставності позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи, що відповідачем не було надано до суду документів, що підтверджували б безспірність заборгованості боржника та встановлювали прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором №4450541 від 26.01.2021 року, а також матеріалами справи не підтверджено, що вказаний Кредитний договір був нотаріально посвідченим, тому виконавчий напис від 24.05.2021 року вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за №52381, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №4450541 від 26.01.2021 року з позивачки ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) на користь ТОВ «Алекскредит» в розмірі 22270,00 грн та плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800,00 грн, що в сукупності складає заборгованість на загальну суму 24070,00 грн, підлягає скасуванню.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, між ОСОБА_1 та адвокатом Вовк М.В. укладений Договір про надання правничої (правової) допомоги №11/10/2023-Л-А від 11.10.2023 року.

Відповідно до копії Акту приймання-передачі правничої допомоги відповідно до умов вказаного вище Договору від 24.10.2023 року, адвокат Вовк М.В. надав позивачці правову допомогу на суму 5000,00 грн, яка складається з: попередньої усної юридичної консультації тривалістю 45 хв вартістю 500,00 грн; складання адвокатського запиту вартістю 500,00 грн; ??складання позовної заяви за 3 години вартістю 3 000,00 грн; ?складання заяви про забезпечення позову вартістю 500,00 грн; складання заяви про витребування доказів вартістю 500,00 грн., яка сплачена останньою, що підтверджено копією розрахункової квитанції серії АВ-ТБ №023056 від 24.10.2023 року (а.с. 23-25).

Представником відповідача у наданому до суду відзиві було заявлено про незгоду з вказаною сумою витрат позивача на правову допомогу, вважаючи її неспівмірною з предметом спору та не підтвердженою належними доказами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Так, суд не погоджується з доводами представника відповідача, вважаючи заявлену суму на відшкодування витрат з надання правничої допомоги такою, що відповідає складності справи та принципу справедливості та розумності.

Також, відповідно до вимог ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

У відповідності до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №52381, про стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості за Кредитним договором №4450541 від 26 січня 2021 року за період з 26 лютого 2021 по 19 травня 2021 року у розмірі 22270,00 грн, та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1800,00 грн, загальний розмір 24070,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 0 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Визначити, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, юридична адреса: 49003, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Хмельницького Богдана, 4, оф. 400.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 30 листопада 2023 року.

Суддя: О. Н. Борис