Справа № 523/3744/23
Провадження №2/523/2546/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (юридична адреса: 65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про визначення місця проживання дитини разом з батьком,

Установив

28 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_3 з ним з батьком.

Свій позов обґрунтовує тим, що 08 листопада 2008 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області 08 листопада 2008 року та зроблено відповідний актовий запис № 1702, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2008 року.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє спільних дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 01 грудня 2009 року; син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 07 серпня 2015 року.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 05 жовтня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 523/11240/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розгляд цієї цивільної справи № 523/11240/22 на час подання позову тривав та остаточне рішення суду станом на день звернення із цієї позовною заявою до суду - не ухвалено.

Як зазначив позивач, на початку вересня 2021 року й по теперішній час подружні відносини між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , були фактично припинені, вони припинили спільне проживання та ведення домашнього господарства.

З листопада місяця 2021 року й по теперішній час, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою місця реєстрації матері позивача: АДРЕСА_3 , а фактично постійно проживає разом із позивачем (як ним зазначено в позові) за адресою місця його реєстрації: АДРЕСА_4 , що підтверджується Актом від 10 січня 2023 року.

Як зазначив позивач, він повністю опікується інтересами і потребами сина, піклується про нього, займається його вихованням та навчанням, слідкує за розвитком та здоров`ям сина.

Спілкуванню сина з матір`ю ОСОБА_1 ніколи не перешкоджав.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є учнем 2-А класу Одеського ліцею № 10 імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна Одеської міської ради, що підтверджується довідкою № 98 від 09 лютого 2023 року.

Із написаного позивачем в позові, на сьогоднішній день він забезпечив для сина максимально комфортні умови для проживання, виховання та навчання, гармонійного розвитку особистості сина, у зв`язку із чим мій останній дуже прив`язаний до нього та відчуває себе із позивачем безпечно, комфортно та захищено. Син має власне звичне для нього спальне місце, місце для навчання, має власні речі, матеріально повністю перебуває на утриманні позивача.

Згідно Виписки від 15 лютого 2023 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є здоровою, розвиненою відповідно до свого віку, емоційно урівноваженою дитиною, затримки розумового і фізичного розвитку немає, на «Д» обліку не перебуває, гострої патології немає, школу відвідує на загальних умовах, фізична група загальна без обмежень, щеплення проводяться за календарем.

Також, у сина склалися дружні відносини із дітьми, які мешкають у сусідніх будинках, з якими він полюбляє проводити свій вільний від навчання час, що є для нього звичною обстановкою проведення відпочинку та соціального розвитку.

За таких обставин примусове переміщення сина для постійного проживання його разом з матір`ю з великою вірогідністю може стати тим чинником, який може спровокувати вкрай негативні наслідки для гармонійного розвитку сина, а також негативно відобразитися на його подальшому вихованні, навчанні та матеріальному забезпеченні.

Саме тому, виходячи з інтересів малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач вважає за доцільне залишити його на утриманні та вихованні позивача за адресою його місця реєстрації та постійного проживання в будинку АДРЕСА_4 .

Згідно довідки № 50 від 10 лютого 2023 року про проходження психіатричного огляду виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради, ознак психічного розладу у ОСОБА_1 не виявлено.

У відповідності до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 21 лютого 2023 року серія 12ЯЯС № 580719 наркологічних протипоказань до виконання не виявлено.

Згідно Виписки від 15 лютого 2023 року із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є здоровою людиною, на «Д» обліку не перебуває, скарг на стан здоров`я не має, в кабінеті інфекційних захворювань на «Д» обліку не перебуває, оперативних втручань не проводилось, кров не переливалась, алергоанамнез не обтяжений, спадковість не обтяжена.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1 офіційно працевлаштований на Науково-впроваджувальному підприємстві «САЄНС», має власні доходи, позитивні характеристики за місцем роботи та місцем постійного проживання, раніше не судимий.

Окрім того, позивач разом з сином проживають в одному будинку з його батьками, які наразі вже перебувають на пенсії та мають сили та бажання доглядати за своїм онуком, коли ОСОБА_1 перебуває на роботі.

На підставі викладеного, позивач вважає, що суд має визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , саме разом із батьком ОСОБА_1 , тому що це забезпечить подальший гармонійний духовний та фізичний розвиток його малолітнього сина у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкрито провадження за даним позовом (а.с.36) за нормами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд справи по суті позову ОСОБА_1 (а.с. 123).

В судове засідання позивач не прибув, про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник відповідача - адвокат Корх Є. В. надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Просив врахувати відзив на позовну заяву. (а.с. 120).

Третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради 12 червня 2023 року надала клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи та прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. Також надала висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 66-70).

Щодо неявки сторони позивача в судове засідання суд зазначає наступне.

Рівність сторін є одним з невід`ємних елементів поняття справедливого судового розгляду. Вона вимагає, аби кожна сторона бачила, що їй надано розумні можливості представити свій інтерес за умов, які не ставлять її у несприятливе становище, порівняно із супротивником (Ocalan проти Туреччини [ВП], § 140, Foucher проти Франції, § 34; Bulut проти Австрії; Faig Mammadov проти Азербайджану, § 19). Вона вимагає забезпечення справедливої рівноваги між сторонами і застосовується як до цивільних, так і до кримінальних справ.

Слухання може бути проведене за відсутності позивача, якщо він відмовився від права бути присутнім на слуханні. Така відмова може бути очевидною або передбачуваною з поведінки, наприклад, коли він або вона намагається ухилитися від судового розгляду (Lena Atanasova проти Болгарії, § 52). Проте будь-яка відмова від гарантій згідно зі статтею 6 повинна виконувати тест «проінформованої та усвідомленої» відмови, як це встановлено у прецедентному праві Суду (Сейдовіч проти Італії [ВП], §§ 86-87)7.

Розумний характер тривалості провадження визначається відповідно до обставин справи, що вимагає оцінки в цілому (Boddaert проти Бельгії, § 36). Хоча окремі стадії провадження можуть провадитись з прийнятною тривалістю, проте загальна тривалість процесу може, однак, перевищити «розумний строк» (Добертен проти Франції, § 44).

Установивши невідповідність акта законодавства критерію «якість закону» суд, за загальним правилом, повинен тлумачити національне законодавство таким чином, щоб результат цього тлумачення відповідав верховенству права з урахуванням усіх складових цього принципу, зокрема, справедливості та розумності (врахування при вирішенні публічно-правового спору загальних (суспільних) інтересів).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Викладене свідчить про можливість вирішення справи у відсутності позивача.

З,ясував обставини справи, заслухав доводи сторін, третьої особи, дослідив докази представлені сторонами, з урахуванням Висновку Органу опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_2 , суд робить наступний висновок.

Обставини, які встановлені судом під час судового розгляду по суті заявленого позову.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрували шлюб 08.11.2008, про що зроблено відповідний актовий запис № 1702. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_7 , дружини - ОСОБА_7 . Місце реєстрації Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області. (а.с. 11).

В шлюбі народилося двоє малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (актовий запис від 01.12.2009 № 935, зроблений Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (актовий запис від 07.08.2015, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). (а.с. 12,13).

Відповідно до довідки № ПЗ-79956-ф/л від 05.05.2023 про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи, за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 з 26.08.2016 по теперішній час.

Відповідно актів оцінки потреб сім`ї/особи мати, ОСОБА_2 та батько ОСОБА_1 , здатні виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за дитиною.

Згідно ч.1, 2 статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. З досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Що також закріплено у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) .

Суд вважає, що в силу віку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і знаходженням під впливом оточуючих осіб, та неможливістю сформувати свою власну думку, вирішення спору у даній справі проводилось судом без урахування його думки.

В матеріалах справи знаходиться Висновок (оригінал) органу опіки та піклування Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради від 07.06.2023р. за №01-05-3/240вх про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.67-70).

На підтвердження даного Висновку, третя особа надала суду Витяг з протоколу №9 засідання комісії з питань захисту прав дітей Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.05.2023 року. (а.с. 71-73).

Цей висновок на думку суду є обґрунтованим, не суперечить вимогам закону та правам дитини, враховує її інтереси на даний період часу.

Судом з,ясовано, що і мати ОСОБА_2 і батько ОСОБА_1 здатні виконувати обов`язки щодо виховання та догляду за своїм малолітнім сином, що знайшло своє підтвердження у Висновку органу опіки та піклування.

Також судом встановлено, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спроможний виявляти прихильність до кожного з батьків, має рівно добре ставлення до обох батьків, дитина потребує і батька, і матір.

Тому, для забезпечення найліпших інтересів малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд вважає доцільним на теперішній час залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення в повному обсязі.

За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 18,27 Конвенції про права дитини від 20 листопада, 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В силу частини першої статті 3 даної Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Згідно з частиною першою статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції Україниє складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 недоведеними, відповідно відмовляє у їх задоволені.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (юридична адреса: 65025, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 106) про визначення місця проживання дитини разом з батьком залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2023 року.

Суддя