27.11.2023 Справа № 363/6494/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Бобрової Н.С.,

представник заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу окремому проваджені за заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувальний припис,-

ВТСНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шість місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки: заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем її проживання (перебування) по АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань до 100 метрів до місця її проживання (перебування) та інших місць частого відвідування, а саме на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та за місцем роботи за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_3 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Обґрунтовуючи заяву тим, що 21.08.1993 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох повнолітніх синів. Декілька років тому ОСОБА_2 став зловживати спиртними напоями, влаштовував сварки, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , погрожував фізичною розправою, чинив психологічне насилля, неодноразово піднімав на неї руку, внаслідок чого заявниця неодноразово викликала поліцію. Такі дії ОСОБА_2 стали підставою для припинення шлюбних відносин. 04.10.2022 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 перейшов проживати у будинок своїх батьків, а заявниця залишилася проживати в будинку, що належить сину. Однак, з часу розірвання шлюбу і по даний час ОСОБА_2 весь час переслідує ОСОБА_3 на вулиці, на роботі та на подвір`ї будинку де вона проживає. З`являючись в нетверезому вигляді він тероризує її, чинить психологічне насилля, постійно погрожує фізичною розправою, телефонує з погрозами та образами, пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози розправою. Також ОСОБА_2 постійно розшукує її на подвір`ях будинків, де проживають родичі заявниці, приходить за місцем її роботи, в присутності сторонніх осіб ображає та принижує. Крім того, ОСОБА_2 постійно намагається нашкодити, заклеює замки вхідних дверей, вибиває вікна, перерізав світло до свердловини, порізів колеса у велосипеді, фарбою обмальовує паркан і ворота. Поведінка ОСОБА_2 негативно, впливає на її стан здоров`я та працездатність. Після кожного скандалу, сварки, образ та погроз з боку ОСОБА_2 , не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки. На даний час ОСОБА_2 погрожує підпалом будинку та господарських споруд. Мовляв «це лише початок, далі буде цікавіше!». ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області із заявами про вчинення домашнього насильства, за результатами розгляду яких відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про адміністративне правопорушення. Постановами Вишгородського районного суду від 21.12.2022 року та від 16.06.2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.2 ст. 173-2 КУпАП, відповідно. Однак, ОСОБА_2 не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Зважаючи на це, ОСОБА_3 переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства.

В судовому засіданні представник заявника, заяву підтримала з підстав викладених у заяві та просить задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що останній раз заявницю бачив десь тиждень тому, не заперечував, що написи на заборі дійсно писав він. Проти задоволення заяви щодо винесення обмежувального припису заперечував.

Заслухавши представника заявника, ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 виданого 21.08.1993 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрований Лютізькою сільською радою Вишгородського району Київської області.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 виданого 04.10.2022 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник неодноразово зверталася до Вишгородського ВП ГУНП в Київській області із заявами про домашнє насильство, за результатами розгляду яких відносно ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 КУпАП.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21.12.2022 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 16.06.2023 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно довідки-характеристики від 06.11.2023 року виданої ПОГ СВГ ВП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції В. Зубова, за час проживання за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин ОСОБА_2 участі в громадському житті села не приймав. Схильний до вчинення адміністративних правопорушень, зловживає алкогольними напоями. За місцем проживання характеризується негативно. Вишгородське РУП володіє компрометуючими матеріалами відносно ОСОБА_2 , а саме неодноразово надходили звернення з приводу вчинення домашнього насильства останнім.

ОСОБА_2 постійно погрожує ОСОБА_4 розправою та вбивством, телефонує з погрозами та образами, пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози розправою та вбивством, що підтверджується доданими до матеріалів справи фотокартками та не заперечувалось ОСОБА_2 в судовому засіданні. Також ОСОБА_2 постійно розшукує її на подвір`ях будинків, де проживають її родичі, в присутності сторонніх осіб переслідує, ображає та погрожує. Таким чином, вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З метою реалізації запобіганню насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно пунктів 3, 6, 7, 8 частини 1 статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно до ст.2 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», предметом регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя; колишнє подружжя та ін.

Державна політика у сфері запобігання та протидії домашньому насильству спрямована на забезпечення комплексного інтегрованого підходу до подолання домашнього насильства, надання всебічної допомоги постраждалим особам та утвердження ненасильницького характеру приватних стосунків.

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: 1) запобігання домашньому насильству; 2) ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; 3) надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; 4) належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки (ст. 5 цього Закону).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці, є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо заявниці, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на строк два місяці, із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підставі вищевикладеного та керуючись п.п.6, 7,8 ч.1 ст.1, п.4 ч.2 ст.26, п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» статтями 12, 13, 81, 141, 263, 265, 350-1-350-8, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувальний припис - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на строк два місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 , перебувати за місцем проживання (перебування) ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести зі ОСОБА_3 листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань до 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_3 та інших місць частого відвідування, а саме на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 та за місцем робити за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В іншій частині вимог заяви про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису відповідно до ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису кривднику у встановлений законом строк повідомити Вишгородське РУП ГУ НП в Київської області за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя