Справа № 745/106/23
Провадження № 2/745/49/2023
Р І Ш Е Н Н Я
26.05.2023 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Стельмаха А.П., з участю секретаря Савченко Д.І., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , представниці служби у справах дітей Сосницької селищної ради Кохан Л.Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про припинення стягнення аліментів, -
Позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області №745/568/18 від 09.10.2018 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка одружилася та з дочкою ОСОБА_7 проживають окремо від позивача, а діти: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають разом з позивачем та перебувають на повному його утриманні.
Відповідачка подала до суду відзив. Відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки діти ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишились проживати в будинку позивача з дідусем, позивач проживає окремо від дітей. Позивач проживає з співмешканкою за іншою адресою. Відповідачка з меншою донькою ОСОБА_7 з квітня 2022 року проживають окремо від старших дітей. Отримані аліменти відповідачка передає дітям, а також забезпечує їх одягом, продуктами харчування та лікуванням. Діти не перебувають на повному утриманні позивача.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позовні вимоги.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Пояснив, що він іноді не ночує вдома, але кожного дня буває вдома. Діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають з позивачем та його батьком в квартирі, та перебувають на утриманні позивача.
Відповідачка в судовому засідання заперечила щодо задоволення позовних вимог, оскільки позивач не проживає спільно з дітьми, та їх не забезпечує.
Суд, заслухавши доводи сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків.
Свідок ОСОБА_5 показав, що він є сином сторін по справі. Свідок проживає з батьком, який оплачує комунальні послуги. Продукти харчування купують батько й мати, а їсти готує батько або старша сестра ОСОБА_4 . Мати їх навідує. Також свідок показав, що батько іноді не ночує вдома, в його кімнаті робився ремонт, зараз відсутні меблі, але коли позивач ночує вдома, то він спить на матраці. Позивач дає свідку кишенькові гроші.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а. с. 12,13 копії свідоцтв про народження).
Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 02.08.2012 року (а.с. 8 копія свідоцтва про розірвання шлюбу).
Заочним рішенням Сосницького районного суду від 09.10.2018 року (а.с. 9) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
ОСОБА_1 працює в магазині «Технолавка» продавцем непродовольчих товарів з 02.07.2021 року (а.с. 10 копія довідки ФОП ОСОБА_11 ).
ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заборгованість відсутня (а.с. 11 копія довідки Сосницького ВДВС у Корюківському районі Чернігівської області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, а.с. 97-99 копії звітів про здійсненні відрахування та виплати).
ОСОБА_1 є співвласником частини квартири АДРЕСА_1 (а.с 95 копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 (а.с. 14,15 довідки про реєстрацію місця проживання особи, а.с. 19 копія довідки Сосницької селищної ради).
ОСОБА_3 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20 акт обстеження соціально-побутових умов).
ОСОБА_3 має інвалідність ІІІ групи, довічно (а.с. 47 копія пенсійного посвідчення).
ОСОБА_4 навчається на ІІІ курсі Сосницького обліково-економічного фахового коледжу, на денній формі навчання, (а.с. 16 копія довідки Сосницького обліково-економічного фахового коледжу)
ОСОБА_5 навчається в Сосницькому професійному аграрному ліцеї Чернігівської області, на денній формі навчання (а.с. 17 копія довідки Сосницького професійного аграрного ліцею Чернігівської області)
Згідно Актів обстеження умов проживання (а.с. 81,82) встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , з дідом - ОСОБА_12 .
Також, у листі від 08.05.2023 року №01-18/63 представниця служби у справах дітей зробила висновок, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживають з дідусем, що не є порушенням чинного законодавства у відповідності до ст. 29 ЦК України.
Однак, суд критично ставиться до такого висновку.
Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Аналізуючи вказані норми, слід зауважити, що дитина може визначати своє місце проживання, але не довільно, а з батьками, проте з ким саме з матір`ю чи батьком вона може вирішити самостійно.
За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Судом встановлено, що діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досягли 14 років та в силу свого віку самостійно обрали місце проживання разом з батьком ОСОБА_1 .
Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.
Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми ч. 4 ст. 273 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.
З аналізу вказаних статей вбачається, що у випадку припинення стягнення аліментів, відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
При цьому, вимога позивача про зменшення розміру стягуваних аліментів з частини на частину, на підставі ст. 192 Сімейного Кодексу України, враховуючи, що діти не проживають з отримувачем аліментів, та перебувають на утриманні позивача не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів на дітей, а є підставою для припинення стягнення аліментів на користь того з батьків хто не має права на їх отримання.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо посилання відповідачки, що вона з малолітньою донькою змінила місце проживання з квітня 2022 року, оскільки позивач застосовував відносно неї фізичне насильство, на підтвердження чого надала копію постанови Сосницького районного суду від 24.01.2023 року (а.с.42) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно відповідачки в присутності дітей: ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , суд відноситься критично. Оскільки позивач вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно відповідачки 07.01.2023 року, коли остання вже проживала в іншому місці, та перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2022 року (а.с. 41).
Згідно правової позиції Верховного суду у постанові від 22.11.2022 у справі № 188/1029/19, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.
Враховуючи встановлені судом обставини та їх правове регулювання, зокрема, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з батьком - позивачем, мати відповідачка проживає окремо від них, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
В іншій частині позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 141, 155, 160, 179, 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 263-265, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), про припинення стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Припинити примусове стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі заочного рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 09.10.2018 року у справі №745/568/18.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2023 року.

Суддя А.П. Стельмах