Провадження № 2/625/88/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Власенка Вадима Івановича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Власенко Вадим Іванович, діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб, що укладений 03 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №57.

В обґрунтування заявленої вимоги представник позивачки вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , однак подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало не можливим, позаяк вони не мають спільних інтересів, у кожного із них різні погляди на життя та між ними відсутнє взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного.

Крім того представник позивачки вказав, що подружжя тривалий час разом не проживає, спільного господарства вони не ведуть, будь-які майнові пори між ними відсутні.

З огляду на вказані вище обставини, вважаючи, що шлюб між сторонами фактично припинив своє існування, а збереження сім`ї і подальше спільне життя подружжя є неможливим, представник позивачки просив суд розірвати шлюб, укладений 03 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 07 листопада 2023 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

В судове засідання представник позивача та сам позивач не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.26-27), при цьому представником позивача адвокатом Власенко В.І. до суду подано заяву за вх. № 1938/01-51/23 від 29 листопада 2023 року (а.с.32-33), в якій представник позивача просив суд провести розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, а також повідомив про підтримання заявлених вимог.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с.28), у судове засідання також не з`явився, при цьому 29 листопада 2023 року ним до канцелярії суду подано заяву за вх. №1933/01-51/23 (а.с. 31), в якій відповідач повідомив суд, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просив розгляд справи провести за його відсутності.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання. Окрім того, судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, і, таким чином, перевіривши доводи, викладені представником позивача у позові, а також врахувавши позицію відповідача, викладену ним у їх відповідній заяві, суд дійшов наступного.

Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03 вересня 2016 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що 03 вересня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладений шлюб, прізвище дружини після одруження змінено на - « ОСОБА_5 », про що складено відповідний актовий запис за № 57 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 грудня 2016 року Валківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 (а.с.9).

Як вбачається із витягу за №1588/09-03 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданого центром надання адміністративних послуг Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Сімейне життя у сторін не склалося, подружніх стосунків вони не підтримують, разом не проживають, спільного домашнього господарства не ведуть.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд керується вимогами чинного законодавства України стосовно добровільності шлюбу як однієї із основних його засад, розуміючи поняття шлюбу в контексті сімейного союзу, де слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу та його добровільний характер.

При цьому суд зазначає, що шлюб припиняється шляхом його розірвання внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків шляхом реалізації права одним із подружжя на пред`явлення відповідного позову. Повага до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потребує прояву іншим із подружжя власної гідності та самоповаги.

З огляду на те, що позивачка, не маючи наміру зберегти шлюб із відповідачем, скористалася своїм гарантованим правом та звернулася до суду із відповідним позовом про розірвання шлюбу й наполягла на його задоволенні, взявши до уваги ту обставину, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, в зв`язку з чим існують визначені законом підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Також, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Так, за правилами, визначеними ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вищевказані вимоги, взявши до уваги ту обставину, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про визнання ним позову, суд вважає за необхідне повернути позивачці із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 відсотків його суми слід стягнути із відповідача на користь позивача.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 1 ст. 110, ст.ст. 112, 113 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Власенка Вадима Івановича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 03 вересня 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №57, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок, що складає 50 відсотків суми судового збору, сплаченого нею 24 жовтня 2023 року згідно документа на переказ готівки в гривні за №2185-4600-5076-1973.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 01 грудня 2010 року Коломацьким РВ ГУМВС України в Харківській області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 06 жовтня 2016 року Краснокутським РСГУДМС України в Харківській області, витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят ) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30 листопада 2023 року.

Суддя: М.О. Скляренко