Справа № 456/254/22 Головуючий у 1 інстанції: Микитина В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1963/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

судового засідання

30 листопада 2023 року м.Львів

Справа № 456/254/22

Провадження № 22ц/811/1600/23

Провадження № 22ц/811/1963/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційні скарги Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 року та додаткове рішення цього суду від 2 червня 2023 року, ухвалені у м. Стрию у складі судді Микитина В.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син», про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, -

встановив:

17 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син», в якому просить визнати недійсними договори оренди землі б/н, укладені 1 лютого 2019 року між нею та відповідачем, предметом яких є земельні ділянки площею: 0,6931 га, 0,6225 га та 0,4134 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, кадастрові номери: :05:000:0583, :06:000:0603 та :07:000:0871, та усунути ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» їй (позивачу) перешкод у здійсненні права користування зазначеними земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 року позов задоволено частково. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування належними їй на праві власності земельними ділянками площею 0,6931 га кадастровий номер: :05:000:0583, площею 0,6225 кадастровий номер: :06:000:0603 та площею 0,4134 га кадастровий номер: :07:000:0871, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованими на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, - шляхом зобов`язання ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» їх повернути. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

1 травня 2023 року позивач скерувала до Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву про ухвалення у цій справі додаткового рішення, у якій просила стягнути з відповідача на її (позивача) користь 14 338, 80 грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням судової почеркознавчої експертизи, а також 54 880 грн. судових витрат, пов`язаних із отриманням професійної правничої допомоги, всього: 69 218, 80 грн.

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 червня 2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 . Стягнуто з відповідача на користь позивача 21 809, 40 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду оскаржує ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

14 вересня 2023 року ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син» подало клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про зупинення апеляційного провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 4 серпня 2022 року прийнято до розгляду справу № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет», з участю третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 513/879/19, Верховний Суд виходив з того, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду з метою правової визначеності для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та дотримання балансу прав та інтересів сторін існує необхідність визначення: 1) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах поведінку учасників цивільних правовідносин, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що така поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається

на них? 2) яким чином суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, у разі коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на недійсність такого договору або його неукладеність. Якщо поведінка сторони давала іншій стороні підстави вважати, що договір є дійсним (виконувався належним чином сторонами протягом тривалого часу), то наступне висунення вимог про його недійсність або неукладеність свідчить про зловживання цивільним правом?

3) підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть свідчити про наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність угоди. Чи має суд, оцінюючи дії учасника стосовно добросовісності, враховувати не лише сам факт виконання, а й волю сторін на виконання договору і досягнення відповідних їй правових наслідків?

Рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення вищезазначених правових питань має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанції.

З урахуванням того, що оскаржуване судове рішення у цій справі та рішення Саратського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року і постанова Одеського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі № 513/879/19, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі № 456/254/22 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Приватна агрофірма «Батько і Син», про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, слід зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №513/879/19.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. ст. 258-261, 388-391 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син».

Зупинити апеляційне провадження у справі № 456/254/22 за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 року та додаткове рішення цього суду від 2 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син», про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено і підписано 30 листопада 2023 року.

Головуючий______________________Т.І.Приколота

Судді:___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк