Справа № 462/9035/21
УХВАЛА

30 листопада 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Гедз Б.М.

за участю секретаря судових засідань - Ясниської В.Я.

представника третьої особи Оленчин В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Залізничної районної адмінінстрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з ним за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 25 % від всіх її доходів.

Дана справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_4 .

На підставі розпорядження №84/23/В від 01 червня 2023 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, оскільки Вищою радою правосуддя від 30.05.2023 року прийнято рішення № 570/0/15-23 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Залізничного районного суду м. Львова у зв`язку з поданням заяви про відставку» призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 462/9035/21.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу дана справа передана для проведення надалі розгляду справи до провадження судді Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.06.2023 року прийнято справу до провадження та з метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦП України призначено підготовче судове засідання, з урахуванням ухвали від 10.10.2023 про виправлення описки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання призначене у справі на 30.11.2023 позивач, представник позивача та відповідач не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Представник органу опіки та піклування Оленчин В.В. вказала на повторність неявки сторони позивача у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд переконаний за необхідне зазначити наступне: як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі Каракуця проти України від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-60/0/4 12 від 18.01.2012 р. вбачається, що на відміну від аналогічного положення раніше чинної редакції закону, в якому зазначалося про повторну неявку до суду без поважних причин, у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України зазначено, що суд залишає заяву без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами , які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами . Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України повинні враховуватися у системному та логічному зв`язку із положеннями ст. 223 цього Кодексу , згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин . При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже законодавець диференціює необхідність врахування судом

поважності/ неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того , таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача , який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи, а для позивача це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України). Отже , згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду, оскільки суд діяв в порядку , встановленому законом.

Матеріалами справи встановлено, що у судове засідання, призначене на 03.11.2023, позивач та його представник не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Так, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення представник позивача адвокат Бень Б.З. отримав судову повістку про виклик до суду особисто 20.10.2023.

Судова кореспонденція із викликом у судове засіадння, яка скеровувалась за адресою місця проживання позивача, вказаною ним у позованій заяві: АДРЕСА_1 повернулась на адресу суду неврученою із відміткою АТ «Укрпошта», згідно довідки, причини такого повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі

№ 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

В судове засідання, яке у зв`язку із неявкою учасників справи було відкладено на 30.11.2023, позивач та його представник повторно не з`явилися, про дату, час і місце засідання повідомлялись судом належним чином, як вбачається з рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, представник позивача ОСОБА_5 отримав повідомлення про виклик у судове засідання завчасно - 13.11.2023, про причини неявки суд не повідомлено.

У відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

При цьому, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, позивач та представник позивача про причини неявки суд не повідомили, заява про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходила.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання. Крім того, позивач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився особисто в судове засідання, також не забезпечив явку свого представника у судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач та його представник повторно не з`явились до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 5 ст. 223 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач при цьому, і не з`являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Залізничної районної адмінінстрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Керуючись ст. 130, ч.3 ст. 131, ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257, 259, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - органу опіки та піклування Залізничної районної адмінінстрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/9035/21.

Суддя Б.М. Гедз