Справа №369/244/20 Головуючий в суді І інстанції Ковальчук Л.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Рагушіної І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності частини домоволодіння, поділ частини спільного сумісного майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про залишення права приватної власності на будинок і земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просиввизнати сумісною власністю 3/4 частини будинку АДРЕСА_1 та виділити йому 3/8 будинку, а також земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 загальною власністю і виділити йому 1/2 частку.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке обґрунтовував тим, що

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року клопотання задоволено та призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, поставивши перед експертами наступне питання:

1. Яка дійсна ринкова вартість домоволодіння (3/4 частини) та земельної ділянки (всієї та 1/2 частини), кадастровий номер :01:011:0092, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?

2. Яка ринкова вартість 3/8 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що була реконструйована - включаючи всі приміщення, що розташовані у житловому будинку на надвірних (допоміжних) будівлях?

3. Чи можливо виділити в окрему ізольовану квартиру 3/8 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (якщо так, то яка вартість даної виділеної квартири, надати варіанти такого виділу, вказати відступ від ідеальних часток та визначити компенсацію в різниці)?

4. Чи можливо поділити земельну ділянку на дві частини, по 1/2 частині кожному із співвласників та 3/8 частини земельної ділянки одному із співвласників, надати варіанти розподілу з врахуванням виділеної частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції передчасно і безпідставно задовольнив клопотання позивача та призначив у справі експертизу, оскільки, заявляючи про необхідність проведення такої експертизи у 2020 році, позивач керується корисними намірами привласнити її працю та її власні кошти, вкладені у реконструкцію та ремонтні роботи по відновлюванню будинку за останні 7 років. Вважає, що вартість будинку у 2016 році, а тим більше у 2020 році, не можна порівнювати із вартістю будинку у 2010 році (на момент закінчення сімейних стосунків), якщо площа будинку збільшилась на 66 кв.м. і проведено цілий ряд ремонтних робіт. Суд не врахував, що під час вирішення питання щодо призначення експертизи у даній справі нею було заявлено клопотання про розгляд поданої нею ще у лютому 2020 року заяви про закриття провадження у даній справі з посиланням на те, що спір між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав вже вирішувався у судовому порядку і позивачу було відмовлено у задоволенні заявлених ним вимог, також судом у рамках розгляду справи № 369/2167/15-ц вже проводилася експертиза.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції враховуючи заявлені позовні вимоги, виходив із того, що для вирішення спірних питань необхідні спеціальні знання.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено у ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває упровадженні, зокрема, суду.

Згідно ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини п`ятої статті 104 ЦПК України встановлено, що в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з нормами ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а також положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Окрім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, суд має право призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у грудні 2019 року подано позов, у якому він просить визнати частину домоволодіння у розмірі від загальної площі будинку АДРЕСА_1 та прилеглих надвірних господарських будівель і споруд об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , здійснити поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме його частин, визнавши за позивачем право власності на 3/8 частини вказаного будинку та прилеглих надвірних господарських будівель і споруд, визнати земельну ділянку, загальною площею 0, 2133 га об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та здійснити її поділ, визнавши за ОСОБА_2 право власності на її частину.

До позовної заяви, як доказ, позивачем додано Висновок експерта від 18.05.2017 №18/8, складений за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи відповідно до ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року у цивільній справі № 369/2167/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання домоволодіння об`єктом спільної сумісної власності подружжя, поділ майна подружжя та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визначення часток у спільному майні, поділ майна подружжя.

Також, із матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цивільній справі № 369/2167/15, серед іншого, було домоволодіння - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок із прибудинковими спорудами, частини якого і та ж сама земельна ділянка є спірним майном і в цій справі. Тобто, у справі № 369/2167/15 ОСОБА_2 просив визнати спільною сумісною власністю весь будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку спільною сумісною власністю подружжя та поділити зазначене нерухоме майно, а в справі № 369/244/20 ОСОБА_2 просив визнати спільною сумісною власністю подружжя вже не весь будинок, а його частини, поділити частини будинку АДРЕСА_1 та поділити ту ж саму земельну ділянку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 червня 2021 року прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання об`єктом спільної сумісної власності частини домоволодіння, поділ частини спільного сумісного майна зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про залишення права приватної власності на будинок і земельну ділянку та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Як вбачається із матеріалів справи, 23 лютого 2022 року відповідачем у справі ОСОБА_1 було подане до суду клопотання про закриття провадження у справі. У вказаному клопотанні заявник вказала, що спір між тими самими сторонами з тих самих підстав уже був вирішений у судовому порядку, про що судом першої інстанції 13.04.2018 було ухвалено рішення, яке 11.07.2018 залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області. До вказаного клопотання відповідач надала докази, на які посилалася у клопотанні як на підставу для закриття провадження у справі.

Положеннями статті 182 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Згідно з ч.1 ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

В силу ч.1 ст.197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Частиною другою цієї статті визначено перелік питань, які вирішує суд у підготовчому засіданні.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ст. 200 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у період з дати подачі ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у даній справі (23 лютого 2022 року) та до постановлення судом ухвали про призначення у даній справі експертизи (12 липня 2023 року), питання щодо закриття провадження у справі судом першої інстанції розглянуто не було, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, у порушення вимоги закону, не розглянувши спочатку клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дійшов передчасного висновку про призначення у даній справі експертизи, не з`ясувавши обставин, викладених ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження у справі.

Отже, при вирішенні даного клопотання суд першої інстанції повинен врахувати зазначене, перевірити наявність підстав для закриття провадження у справі та ухвалити відповідне процесуальне рішення за вказаним клопотанням відповідачки. І лише у випадку відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, розглянути та вирішити клопотання про необхідність призначення експертизи.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 12.07.2023 о 15:00, належним чином повідомлена не була, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів отримання нею судової повістки-повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому, оскаржувану ухвалу необхідно скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: