Справа № 279/5131/23
Провадження 2/279/1440/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року місто Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П.,

секретаря Зубкової І.М..,

розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради про припинення стягнення аліментів та взначення мсця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив: припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених за рішенням Коростенського міськрайонного суду від 21.11.2008 . В обгрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10.12.2015 розірвано. За час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час син ОСОБА_4 є повнолітнім. Син ОСОБА_3 знаходиться на його утриманні та вихованні та проживає з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників .

27 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну заяву, в якій просив припинити стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та визначити місцес проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком .

Ухвалою суду від 03.11.2023 постановлено перейти до розгляду даної справи в загальному провадженні та призначити до підготовчого судового засідання на 29 листопада 2023 року.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просив позовну вимогу про припинення стягнення аліментів залишити без розгляду. Позов в частині визначення місця проживання дитини задовольнити. Справу розглянути без його участі та без фіксування технічними засобами.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій вказала, що позов про визначення місця проживання дитини з батьком визнає, просить його задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Коростенської міської ради надала заяву , в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до вимог ч.3ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 10.12.2015 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в даний час проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 в своїй заяві зазначила, що не заперечує, проти проживання дитини разом з батьком.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи не убачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог в цій частині.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 263-268 ЦПК України,ст.ст. 161 СК України , суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів , залишити без розгляду.

Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи , якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду В.П Коваленко