Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/271/23
Провадження № 2-о/670/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Кушнір О.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо О.

представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області Заярного М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В:

Заявник 01.05.2023 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовуючи її наступним. ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи загального захворювання і з метою призначення пенсії по інвалідності 12.04.2023 року звернувся до сервісного центру обслуговування громадян ГУ ПФУ в Хмельницькій області, надавши при цьому заяву та документи. Оскільки трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 була втрачена, то на підтвердження періоду роботи в колгоспі ім. Дзержинського, пізніше колгосп «Прогрес», КСП «Прогрес», СТОВ «Прогрес» з 1986 по 2002 р. він надав архівну довідку № 110 від 03.02.2023 року, видану Трудовим архівом Віньковецької селищної ради. ГУ ПФУ у Львівській області було розглянуто заяву і рішенням №35 від 20.04.2023 року йому відмовлено у призначені пенсії, оскільки загального стажу роботи недостатньо, а право на пенсійну виплату відсутнє. В рішенні вказано, що за доданими документами до страхового стажу не можливо зарахувати період роботи з липня 1986 року по травень 2002 року згідно довідки № 110 від 03.02.2023 року, оскільки в ній не повністю зазначено по-батькові заявника - ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним - ОСОБА_1 . Хоча в системі персоніфікованого обліку ПФУ, які підтверджуються таким документом як індивідуальні відомості про застраховану особу форма ОК-5, містяться дані про те, що заявник дійсно працював у СТОВ «Прогрес», що співпадає з інформацією, яка міститься у довідці №110 від 03.02.2023 року. Встановлення юридичного факту необхідне заявнику для оформлення пенсії. Заявник просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - архівної довідки № 110 від 03.02.2023 року, виданої Трудовим архівом Віньковецької селищної ради Хмельницької області.

У відкритому судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просить її задовольнити.

Представник ГУ ПФУ в Хмельницькій області Заярний М.П. у наданих письмових поясненнях зазначає, що відсутні підстави для врахування заявнику при призначенні пенсії за віком архівної довідки № 110 від 03.02.2023 року про заробітну плату і страховий стаж за період з липня 1986 року по травень 2002 року, оскільки в архівній довідці вказана особа ОСОБА_1 , а згідно паспорту заявник ОСОБА_1 . А згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу наявні відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески заявника з 01.01.1999 року.

Представник ГУ ПФУ у Львівській області Вандзьо О. у відзиві на заяву зазначає, що в даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для звернення до органів ПФУ за призначенням пенсії, отже наявний спір про право. Відмова відповідного органу у призначені пенсії може бути оскаржена до адміністративного суду. Якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлено, що існує спір про право, справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву буз розгляду. У випадку, якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито. Враховуючи, що наявний спір про право (призначення пенсії за віком) представник просить відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі N 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі N 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі N 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі N 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі N 641/5187/20.

Правова природа відносин, що виникла між учасниками справи.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень, до повноважень якого входить призначення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 32 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку має на меті отримати заявник у разі встановлення факту належності йому архівної довідки № 110 від 03.02.2023 року, виданої Трудовим архівом Віньковецької селищної ради Хмельницької області.

У справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-34, 50-59 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: "33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.

50. Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

51. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

52. ПФУ (його територіальні органи) є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

53. Відповідно до частини другої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 3 частини шостої цієї ж статті для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

54. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України «Суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг».

55. Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку щодо юрисдикції розгляду зазначеного спору, однак помилково залишив заяву без розгляду, не врахувавши, що, якщо судова справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж те, в межах якого подано відповідну заяву, то суд має відмовити у відкритті провадження або закрити провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрите.

56. Разом з тим, якщо вирішення спору має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно з вимогами частини першої статті 377, пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

57. Таким чином, якщо при розгляді заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначено, що існує спір про право і справа має розглядатися за правилами того судочинства, за яким подано цю заяву, проте в порядку позовного провадження, то суд залишає заяву без розгляду.

58. У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито.

59. У справі, що розглядається, вирішення спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії відповідно до частини другої, пункту 3 частини шостої статті 12, пункту 2 частини першої статті 263 КАС України має розглядатися в спрощеному позовному провадженні як справа незначної складності за правилами адміністративного судочинства, тому апеляційний суд обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі вимог частини першої статті 377, пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.»

Крім того, у постанові Верховного суду від 22.03.2023 року справа N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), суд дійшов до наступного висновку: «Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.»

Висновок за результатами розгляду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Суд враховуючи, що у спірних правовідносинах між заявником та територіальними підрозділами Пенсійного Фонду України правовою метою звернення заявника до суду є підтверджені його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження можливості реалізації прав у сфері соціального забезпечення (призначення пенсії).

Тому враховуючи, що наявний спір про право між заявником та Пенсійним фондом України, який є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення (призначення пенсії), про що у відзиві зазначає і представник ГУ ПФУ у Львівській області, і вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, то провадження у справі необхідно закрити відповідно до вимог пункту 1 частини 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України роз`яснити заявнику його право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 260, 252-255, 263, 352-355 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду складений 29.05.2023 року.

Суддя В.А. Мамаєв