Справа № 462/7860/21 Провадження № 2/450/563/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Голубець Назар Йосипович до ОСОБА_4 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) про поділ спільного майна, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя; виділити у власність позивача частину автомобіля марки MAZDA 3, 2005 року випуску, колір чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3, або грошовий еквівалент у сумі 65928 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона уклала шлюб із ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації шлюбів Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції у Міністерства юстиції( м. Львів) зроблено відповідний актовий запис № 2067. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.08.2020р. З 28.06.2021 року до даного часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства 28 січня 2021 року за спільні кошти позивачем та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу року набуто спірне майно - придбали автомобіль за весільні гроші за 5000 доларів США, автомобіль марки МАZDA 3, 2005 р.в., колір-чорний, VIN - НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3, державна реєстрація відбулась на ОСОБА_4 . Даний автомобіль являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто власністю ОСОБА_1 та власністю ОСОБА_4 . Зазначає, що у серпні 2021 року позивачка побачила, що вищезгаданий автомобіль має інший номерний знак, і їй стало відомо що ОСОБА_4 , без її згоди відчужив даний автомобіль і здійснив його державну перереєстрацію без її згоди на ОСОБА_5 , яка являється йому матір`ю. На момент купівлі автомобіля на січень місяць 2021 року сторони витратили на нього 5000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 28 жовтня 2021 року складає за 1 дол США 26,3712 грн, тому 5000 доларів США * 26,3712 грн = 131856грн., 1/2 з 131856 грн складає 65928 грн. Таким чином, просить здійснити поділ спільного майна подружжя; виділити у власність позивача частину автомобіля марки MAZDA 3, 2005 року випуску, колір чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3, або грошовий еквівалент у сумі 65928 гривень.

18.01.2022 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання у справі.

24.03.2022 року на адресу суду від представника третьої особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) надійшли пояснення на позовну заяву. Вказує, що на момент складання відзиву, в зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України № 64/2022, доступ до системи Єдиного державного реєстру транспортних засобів - не має. Згідно наданої копії відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, адвокату Голубцю Назару №31/13-Г-177 Аз від 19 серпня 2021 року, вказаний в позові - автомобіль «МАZDА 3», на підставі договору купівлі-продажу укладеного через об`єкта господарювання, 25 травня 2021 року перереєстровано на нового власника - ОСОБА_5 . Дана реєстрація проведена на підставі Закону України "Про дорожній рух" та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Просив розгляд справи здійснювати без участі представника третьої особи та покладається на розсуд суду.

18.04.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказане мотивує тим, що позовні вимоги є безпідставні та необгрунтовані. Автомобіль «mazda 3» на який претендує позивачка придбаний за його особисті кошти. 21 січня 2021р. відповідачем продано Mercedes-benz SPRINTER 210D, 1998р. синього кольору. За отриману суму ним придбано Автомобіль «mazda 3». На купівлю спірного автомобіля кошти сім`ї не витрачалися. Позивачка не має права претендувати на майно, що належало йому до одруження і придбане за його кошти після реєстрації шлюбу. Із 25.05.2021р. власником автомобіля «mazda 3» являється ОСОБА_5 . Обставини купівля - продажу автомобілів: Mercedes-benz SPRINTER 210D та «mazda 3» і інші дані можуть підтвердити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Також його пояснення підтверджуються зібраними доказами, що додаються до відзиву.

24.05.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Вказує, що вимоги відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву, стороною позивача не визнаються. Автомобіль придбаний під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач відчужив його без його згоди, суд при задоволенні позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача грошову компенсацію вартості частини спірного транспортного засобу. У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя, що фактично робить неможливим встановлення його дійсної (ринкової) вартості (продаж) міг бути здійснений за заниженою вартістю, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортного засобу саме на час розгляду справи. Також відповідно до відповіді на адвокатський запит від РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 19.08.2021 року вказано про відчуження автомобіля ОСОБА_4 підтверджує той факт що ОСОБА_4 відчужив автомобіль без згоди дружини. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

09.02.2023 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 12.10.2023 року представник позивача зазначив, що при вчиненні правочину, а саме продажу автомобіля «МАЗДА» не було добросовісності. Позивачка додала, що вказаний автомобіль був придбаний сторонами у шлюбі за кошти сім`ї.

В судовому засіданні 12.10.2023 року представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що автомобіль «Мерседес» до одруження належав відповідачу. В подальшому такий був продано та придбано автомобіль «МАЗДА». У травні 2021 року відповідач відчужив вказаний автомобіль, перебуваючи у шлюбі з позивачем.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задоволити у повному обсязі. Представник позивача надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак його представник позов заперечила та вказала, що автомобіль був придбаний за особисті кошти відповідача.

З`ясувавши думку сторін, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає задоволення з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про шлюб від 28.08.2020 року вбачається, що сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_1 28.08.2020 року уклали шлюб, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зроблено актовий запис № 2067.

Відповідно до відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 19.08.2021 року вбачається, що відповідно до даних Реєстру автомобіль марки MAZDA 3, 2005 р. в., колір-чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3, 25.05.2021 у територіальному сервісному центрі № 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області на підставі договору купівлі-продажу укладеного через суб`єкт господарювання перереєстрований на ім`я ОСОБА_5 .

Із листа-вимоги від 29.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 надсилала на адресу ОСОБА_4 вимогу про повернення суми у розмірі 50 % від відчуження автомобіля марки MAZDA 3, 2005 р. в., колір-чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3, придбаного спільно 28.01.2021 року, власником якого стала ОСОБА_5 .

Із акту реалізованого транспортного засобу вбачається, що автомобіль марки MAZDA 3, 2005 р. в., колір-чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3 був відчужений на підставі договору купівлі-продажу № 7566/21001582 від 25.05.2021 року ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 28.01.2021 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частин 2, 4 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2, 3 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18.

Відповідач заперечує презумцію спільності майна подружжя, а саме автомобіля, вказуючи, що такий він придбав за особисті кошти.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Однак матеріали справи не містять допустимих доказів того, що позивач використав на придбання автомобіля марки MAZDA 3, 2005 р. в., колір-чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3особисті кошти.

Під час розгляду справи встановлено, що вказаний автомобіль був відчужений на підставі договору купівлі-продажу 25.05.2021 року під час перебування у шлюбі з відповідачем. Позивачка не надала суду доказів того, що такий було відчужено після розірвання шлюбу. Окрім того, зі слів позивачки, шлюб між сторонами було розірвано у листопаді 2022 року.

Допитана в судовому засіданні 13.11.2023 року свідок ОСОБА_5 повідомила, що попередній автомобіль «Мерседес» був придбаний у 2014 році, а в травні 2019 року такий був переоформлений на відповідача у справі ОСОБА_4 . В подальшому даний автомобіль був проданий та сторони у справі на виручені кошти придбали автомобіль «Мазда», при цьому позичивши 1000 доларів США на його придбання. Додала, що ОСОБА_4 у зв`язку із складною фінансовою ситуацією та для того, щоб віддати позичені кошти у сумі 1 000 доларів США, продав автомобіль «МАЗДА» їй за 5 000 доларів США, а виручені кошти були звернені в сім`ю та використані для віддання боргу у розмірі 1000 доларів США. Сторони на той момент перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними не було розірвано.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 13.11.2023 року також повідомив те, що попередній автомобіль «Мерседес» був придбаний у 2014 році, і належав йому, який був переоформлений на відповідача у справі ОСОБА_4 . Окрім того, в подальшому надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_5 .

Як вказано у п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Враховуючи встановлені обставини, позивачем не доведено, що відповідач здійснив відчуження автомобіля марки MAZDA 3, 2005 р. в., колір-чорний, VIN НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 см3на свій розсуд і не в інтересах сім`ї, тому враховуючи дані обставини, позовні вимоги не є підставними.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

У статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Голубець Назар Йосипович до ОСОБА_4 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) про поділ спільного майнаслід відмовити.

Керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 364 ЦК України, ст. 57, 61, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 141, 158, 200, 223, 280, 282, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Голубець Назар Йосипович до ОСОБА_4 , третя особа Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) про поділ спільного майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 23.11.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук