Справа №479/958/22
Провадження №2/479/82/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

30 травня 2023 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Репушевської О.В.;

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смтКриве Озеро, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/958/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії по інвалідності,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач Головне управління Пенсійного фонду України

в Миколаївській області,

представник позивача Рудницька А.О., за дорученням від 25 жовтня 2021 року,

відповідач ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в особі представника - Рудницької А.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії по інвалідності в розмірі 4200 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Кривоозерському об`єднаному управлінні ПФУ в Миколаївській області як отримувач пенсії по інвалідності, яка була призначена на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", термін інвалідності закінчився 31 жовтня 2019 року. Позивачем було продовжено виплату відповідачу пенсії по інвалідності до закінчення терміну дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. ОСОБА_1 був оглянутий 24 листопада 2020 року, групу інвалідності не визнано. На підставі отриманої інформації позивачем була проведена перевірка правильності виплати пенсії ОСОБА_1 та встановлено факт переплати пенсії за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року в сумі 4200 грн. Станом на грудень 2022 року заборгованість з надміру виплаченої пенсії у розмірі 4200 грн. ОСОБА_1 у добровільному порядку не погашено. Невнесення відповідачем суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсій та інших соціальних виплат громадянами, чим завдається істотної шкоди їх законним правам та інтересам, та в певній мірі завдає перешкоду здійсненню соціальних гарантій з боку держави.

Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження. Всім учасниками справи був наданий час для подання письмових заяв по суті спору, доказів на їх обґрунтування, а також заяв про розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, відповідно до письмової заяви просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не надав, що у сукупності з ненаданням відзиву та пояснень по суті позовних вимог є підставою для заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно положень ч.1 ст.8 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсії та соціальних виплат мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Положеннями ч.1 ст.30 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Абз.2 ч.1 ст.31 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Відповідно положень ч.1 ст.34 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Положеннями ч.1 ст.33 Закону України від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи - 100 відсотків пенсії за віком,- особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком,- особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Як встановлено судом відповідач ОСОБА_1 з 02 жовтня 2018 року отримав статус особи з інвалідністю 2-ї групи із строком повторного переогляду до 31 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим йому Кривоозерським об`єднаним управлінням ПФУ у Миколаївській області було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка в подальшому неодноразово перераховувалась у бік збільшення(а.с.22-23).

Як випливає з наданих позивачем протоколів призначення пенсії, відповідачу було продовжено нарахування та виплату пенсії по інвалідності(а.с.24-25).

ОСОБА_1 був оглянутий 24 листопада 2020 року, групу інвалідності не визнано, що підтверджується довідкою №86 про невизнання інвалідом Медико-соціальної експертизи Миколаївського обласного центру від 24 листопада 2020 року(а.с.26).

Докази виконання відповідачем обов`язку повідомити позивача про припинення інвалідності, що спричиняє припинення пенсії по інвалідності, матеріали справи не містять.

Листом №1400-0403-8/30239 від 05 травня 2021 року відділом з питань відрахування пенсій Головного управління ПФУ в Миколаївській області відповідачу ОСОБА_1 було повідомлено про переплату пенсії в сумі 4200 грн. та роз`яснено механізм повернення надміру отриманої пенсії(а.с.27).

Відповідно положень ст.102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок ненадання пенсіонером цих відомостей, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

За загальним правилом положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно положень ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно положень ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Аналіз положень ст.1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року по справі №6-151цс13 та постанові від 02 липня 2014 року по справі №6-91цс14.

Як свідчать матеріали справи, відповідач ОСОБА_1 , достовірно знаючи, що з 24 листопада 2020 року він втратив статус особи з інвалідністю 2-ї групи, що включає й втрату права на отримання відповідної пенсії, не вжив заходів щодо повідомлення про цей факт позивача, чим порушив обов`язок, передбачений ст.102 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Доказів поважності причин невжиття таких заходів з боку відповідача матеріали справи не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми пенсії, надміру виплаченої за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року, в розмірі 4200 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.15,16, 80, 141, 258-259, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії по інвалідності, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (м.Миколаїв, вул.Морехідна,1) надміру виплачену пенсію по інвалідності за період з 01 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року, в розмірі 4200(чотири тисячі двісті) грн. та судовий збір у розмірі 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :