К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року місто Київ

справа № 761/36385/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/7038/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Фролової І.В. від 21 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Хорн Хоф Інвест", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 5 грудня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") укладено кредитний договір №002-28551-051213 від 5 грудня 2013 року, за яким він отримав кредитні кошти.

10 вересня 2021 року позивачу стало відомо, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 46947, яким запропоновано стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в сумі 86 917 грн. 44 коп. на користь ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС".

Про наявність заборгованості ОСОБА_1 стало відомо з постанови про відкриття приватним виконавцем Яцишин А.М. виконавчого провадження № 66539154 від 18 серпня 2021 року, а також те, що ПАТ "Дельта Банк" передало право вимоги за

кредитним договором ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", а те в свою чергу - ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС".

Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинений за вимогою, строк позовної давності якої минув ще у 2016 році, сума заборгованості була спірною, а тому виконавчий напис вчинено з порушенням встановленої процедури, позивач просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 7 лютого 2022 рокузадоволено клопотання представника ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" - Здор Я.О. про заміну неналежного відповідача. Залучено до участі у справі у якості належного відповідача ТОВ "Хорн Хоф Інвест".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив із того, що позивачем не доведено позовні вимоги, зокрема не додано копію самого оскаржуваного виконавчого напису.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що висновок суду про недоведеність позову є помилковим, оскільки звертаючись до суду, ним було подано клопотання про витребування доказів, яке судом задоволено. Однак, суд прийняв рішення у відсутність витребуваних документів, чим позбавив позивача можливості довести свою позицію. Крім того, в судовому засіданні від 21 вересня 2022 року судом прийнято позитивне рішення у справі, але при отриманні рішення з`ясувалося, що у задоволенні позову відмовлено.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не подали.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 19 травня 2021 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 46947, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 002-28551-051213 від 5 грудня 2013 року, укладеним з первісним кредитором ПАТ "Дельта Банк", право вимоги за яким відступлено на користь ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія", та в подальшому на користь ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", в сумі 86 867 грн. 44 коп., яка складається з простроченої суми заборгованості за кредитом - 50 001 грн. 63; суми заборгованості за простроченими відсотками - 35 740 грн. 81 коп.; суми заборгованості за пенею - 1 125 грн., суми плати, що здійснена за вчинення виконавчого напису - 50 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 17 червня 2018 року по 15 жовтня 2019 року (а.с.89).

16 вересня 2021 року між ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" та ТОВ "Хорн Хоф Інвест" укладено договір про відступлення прав вимоги № 248/Х, за умовами якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника ОСОБА_1 . Станом на дату укладення договору розмір заборгованості боржника становив 86 867 грн. 44 коп. (а.с.50-52).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 78 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як зазначено у частині 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частиною 4 статті 12 ЦПК України суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення чи не вчинення процесуальної дії, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статей 12, 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

З матеріалів справи убачається, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач вказав про пропуск позовної давності до вимог, а також спірний розмір заборгованості.

Врахувавши те, що на обґрунтування своїх позовних вимог позивач взагалі не надав суду будь-яких доказів, а також не довів наявності обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд прийняв рішення у відсутність витребуваних документів, чим позбавив позивача можливості довести свою позицію не можна вважати обґрунтованими, оскільки обов`язок зі збирання доказів лежить саме на особі, яка звертається з відповідним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у апеляційній скарзі позивач не порушував питання щодо витребування доказів, а з наявних в матеріалах справи документів перевірити обґрунтованість позовних вимог не вбачається можливим.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що в судовому засіданні від 21 вересня 2022 року позов було задоволено, а при отриманні рішення з`ясувалося, що у задоволенні позову відмовлено, відхиляються колегією суддів, оскільки це суперечить матеріалам справи.

Інших доводів по суті позовних вимог апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Судді: