Ухвала

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 2-656/2003

провадження № 61-7406ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року у складі судді: Івасюти Л. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 лютого 2003 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської Митниці про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2003 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з Волинської митниці на користь ОСОБА_1 2 956,13 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та державне мито в сумі 51,00 грн в дохід держави; рішення в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку в межах платежів за один місяць в сумі 425,06 грн допущено до негайного виконання.

Ухвалою Верховного Суду України від 25 лютого 2014 року рішення апеляційного суду Волинської області від 06 червня 2003 року залишено без змін.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі про відкриття від 04 листопада 2003 року та рішення від 04 лютого 2003 року, заяву з відводу судді Івасюти Л. В. визнано неподаною та повернуто заявникам.

ОСОБА_1 13 травня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і передати справу на новий розгляд.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Системне тлумачення частини другої статті 17, частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року в апеляційному порядку не переглядалась, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року слід відмовити.

Керуючись статтями 17, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков