Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 296/9721/20
Провадження № 2/273/71/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: судді Васильчук О. В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» - адвоката Павленка С.В. про зустрічне забезпечення позову у даній справі , -

В С Т А Н О В И В:

До Баранівського районного суду Житомирської області 09.05.2022 року надійшла за підсудністю з Корольовського районного суду міста Житомира позовна заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кирилюка Віталія Леонідовича до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно Протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2022 року та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2022 року цивільна справа передана на розгляд судді Васильчук О.В.

Ухвалою судді Васильчук О.В. від 20.05.2022 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи, а відповідачу - наслідки неподання відзиву у встановлений судом строк, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін ( том. 1 а.с. 69, том. 2 а.с. 23-24, 27, 42).

Третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христині Миколаївні, за адресою місцезнаходження у встановленому законом порядку, а саме: м. Львів вул. Рубчака І., буд. 5 направлялися копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, копія позовної заяви з додатками, що відповідає вимогам п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України (том. 1 а.с. 70, том. 2 а.с. 26, 44).

Третій особі, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватному приватному виконавцю виконавчого округу Житомирської області Волковій Євгенії Олегівні, у встановленому законом порядку, за адресою місцезнаходження, а саме: м. Житомир Бульвар Новий,5 офіс 2,8 направлялися копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, копія позовної заяви з додатками, що відповідає вимогам п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України (том. 1 а.с. 68, том. 2 а.с. 30, 43).

Представник Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» - адвокат Павленко С.В. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира 19.04.2022 року із заявою про зустрічне забезпечення позову. Заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 09.12.2020 року у справі 296/9721/20 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христина Миколаївна №2668 від 25.09.2020 року щодо звернення стягнення на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на рухоме майно, а саме автотранспорт: марка і модель автотранспорту HYUNDAI ELANTRA, загальний легковий седан В, 2015 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1591, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. відкрито виконавче провадження 63465992. Боржник (позивач) ОСОБА_2 належно умови кредитного договору №6587.06.00.2383 від 19.10.2015 року, укладеного між нею та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» не виконує, заставне майно, відповідно до Договору застави від 20.10.2015 року, а саме вищевказаний автомобіль перебуває у розшуку, оголошеного приватним виконавцем. Позивач (боржник) ОСОБА_2 , знаючи про існування кредитної заборгованості в сумі 246103,94 грн., жодних дій на усунення таких порушень не вчиняє. Тому за вказаних обставин, на підставі ч. 6 ст. 154 ЦПК України просить застосувати зустрічне забезпечення позову, шляхом внесення позивачем (боржником) ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмір, відповідній сумі заборгованості, - 246103,94 грн. (том. 1 а.с. 170-179)

Вказане заява попереднім складом суду не вирішена.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кирилюк Віталій Леонідович з матеріалами справи ознайомлений, щодо заявленої заяви ні він, ні позивач думки не висловили, адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. (том. 2 а.с. 31-32, 45)

Інші учасники справи щодо заявленого зустрічного забезпечення позову думки не висловили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї письмові докази, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст.150ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті

відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 році у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного

інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зазначена правова позиція була багаторазово підтверджена Верховним Судом у справах, де суди дійшли висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову (постанови від 15.07.2021 року, провадження № 61-8468ав21 та від 30.06.2021 року у справі № 523/11320/19).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у своїх постановах від 03.07.2019 року у справі № 331/1255/17 та від 30.06.2021 року у справі № 204/8994/19 вказав, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує під час розгляду питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, за якої може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 року у справі № 724/561/20 та від 07.07.2021 року у справі № 308/7086/20.

В останній постанові Верховний Суд також наголосив на тому, що при вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 09.12.2020 року у справі 296/9721/20 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христина Миколаївна

№2668 від 25.09.2020 року щодо звернення стягнення на користь Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» на рухоме майно, а саме автотранспорт: марка і модель автотранспорту HYUNDAI ELANTRA, загальний легковий седан В, 2015 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1591, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. відкрито виконавче провадження 63465992. (том 1 а.с.63-64)

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Крім того, на день вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення позову правовідносини, що є предметом даного спору між позивачем ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» припинилися на підставі Договору факторингу із відступлення прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 1 від 21.12.2021 року, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №6587.06.00.2383 від 19 жовтня 2015 року, укладеним між АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_3 , код РНКОПП НОМЕР_3 , повністю перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», » (том 2 а.с. 1-17).

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 141, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» - адвоката Павленка С.В. про зустрічне забезпечення у справі 296/9721/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бурбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», код ЄДРПОУ 09807862, на користь держави судовий збір за пред`явлення заяви про зустрічне забезпечення позову в сумі 536,80 грн. 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Васильчук