Провадження № 2-о/750/235/23
У Х В А Л А

01 грудня 2023 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Рахманкулова І.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересовані особи: Міністерство у справах ветеранів України, Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що отримані ним ушкодження здоров`я і травми (каліцтва) 05 березня 2022 року та встановлена 03 листопада 2023 року 3 (третя) група інвалідності є наслідком збройної військової агресії російської федерації проти України та пов`язані з такою агресією.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в установленому законом порядку.

Заявник, звертаючись до суду із даною заявою, просить встановити факт, що отримані ним ушкодження здоров`я і травми (каліцтва) 05 березня 2022 року та встановлена 03 листопада 2023 року 3 (третя) група інвалідності є наслідком збройної військової агресії російської федерації проти України та пов`язані з такою агресією.

Проте, чинним законодавством передбачений інший позасудовий порядок його встановлення.

А саме, постановами Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 та від 25.04.2018 № 306 (зі змінами в редакції від 10.05.2023) врегульовано процедуру встановлення МСЕКами цивільному населенню, яке з 24 лютого 2022 року перебуває або перебувало на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, причинного зв`язку інвалідності із проведенням зазначених заходів, та врегульовано процедуру прийняття Мінветеранів рішення про встановлення факту одержання вищевказаними особами ушкодження здоров`я від боєприпасів на території проведення зазначених заходів.

Рішення про встановлення факту одержання ушкодження здоров`я від боєприпасів на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України буде прийматися утвореною Мінветеранів міжвідомчою комісією, а МСЕК на підставі відповідного рішення міжвідомчої комісії при Мінветеранів буде встановлювати цивільним особам причинний зв`язок інвалідності із проведенням зазначених заходів.

Для встановлення такого факту особам необхідно подати на розгляд вищезазначеної міжвідомчою комісії: копії первинної медичної облікової документації; висновок судово-медичної експертизи; копію довідки МСЕК про групу і причину інвалідності від загального захворювання (для повнолітніх) або копію висновку ЛКК (для дітей); довідку про відсутність (наявність) судимості; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, інші документи, які можуть засвідчити отримання постраждалою особою ушкоджень.

Крім того, у разі незгоди з висновком МСЕК, особа має право на його оскарження у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене, чинним законодавством передбачений інший позасудовий порядок встановлення факту, про який просить заявник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 186, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя