РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 564/412/20

Провадження № 22-ц/4815/1072/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Боймиструка С.В.,

суддів: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Троцюка О.С. на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 26 червня 1984 року у справі № 2-290 з нього на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку до досягнення дочкою повноліття. На виконання вказаного рішення суду він своєчасно та у повному обсязі сплачував аліменти, жодного разу не ухилявся від їх сплати. На даний час він є пенсіонером за віком, не працює і єдиним його доходом є пенсія у мінімальному розмірі. Крім того, він має ряд захворювань, регулярно лікується, що потребує значних затрат на придбання ліків та обстеження. Окрім витрат на лікування, позивач має придбавати собі продукти та елементарні необхідні для життя речі, а саме одяг, взуття. Також несе витрати по оплаті комунальних послуг, у будинку у якому проживає, і сплачує аліменти на утримання своєї малолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Він проживає у господарській будівлі - літній кухні, оскільки розпочатий в будинку багато років тому ремонт, він не зміг завершити через свій скрутний матеріальний стан та постійною потребою у лікуванні. Відтак, має потребу в утриманні, оскільки його єдиного доходу - пенсії, не достатньо для забезпечення елементарних життєвих потреб хоча б у мінімальному розмірі.

Його дочка, на утримання якої він сплачував у свій час аліменти, є повнолітньою, працює у Костопільському районному суді Рівненської області і після одруження має прізвище ОСОБА_5 . Дочка має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, утримує вже лише одну малолітню дитину, старший син досягнув повноліття, а чоловік дочки вже більше не має статусу інваліда та їздить на заробітки за кордон, відтак відповідач має змогу надавати йому допомогу на утримання у вигляді аліментів.

З урахуванням наведених обставин, просить стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з дати подання позову і довічно.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що суд виходив з помилкових висновків про отримання позивачем доходу від продажу нерухомого майна та здавання нерухомого майна в найм.

Покликаючись на статтю 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" суд не застосував Конституційний підхід до її тлумачення, зокрема статті 3, 48 Конституції України, а вирішуючи спір помилково вважав, що закріплене у статті 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначення (формулювання) прожиткового мінімуму само по собі забезпечує мінімальне та достатнє забезпечення людини та є умовою для відмови у стягненні аліментів.

Вказує, що суд не звернув уваги на місце проживання позивача у господарській будівлі та ухилився від констатації факту, що розмір пенсії не забезпечує мінімальні потреби для харчування і проживання, тому дійшов помилкового висновку про відсутність потреби у матеріальній допомозі.

Враховуючи непрацездатність позивача, скрутне матеріальне становище, незадовільний стан здоров`я, відсутність інших джерел доходу вважає що позовні вимоги доведені, тому рішення підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано 13.09.1988 року.

Відповідно до інформації Костопільського районного суду від 25.04.2008 року рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 01.07.1984 року з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти в розмірі частини від заробітку на утримання дочки ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 .

Згідно довідки Костопільської філії ДП «Укрветсанзавод» №12 від 24.03.2015 року із заробітної плати ОСОБА_1 в 1984 році 5 місяців утримувались аліменти, в 1985 році 7 місяців утримувались аліменти, в 1987 році три місяці утримувались аліменти та в 1988 році три місяці утримуватись аліменти на утримання ОСОБА_2 .

Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24.03.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовлено.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 01.06.2017 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.11.2017 року рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 24.03.2017 року залишено без змін.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач вказав, що не визнає ОСОБА_7 своїм біологічним сином, він записаний його батьком лише юридично, тому і не звертається з позовом про стягнення аліментів до даної особи. Не визнає він своєю дочкою і ОСОБА_2 , однак він її утримував, а тому тепер вона повинна виконувати свій обов`язок по його утриманню.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що до 1988 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу вони ще спільно проживала і фактично припинили подружні відносини у 2005 році. Вони є батьками двох дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_1 не визнавав їх своїми дітьми. Вона зверталась до суду щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дочку і він платив їх кілька місяців. Також свідок вказав, що позивач отримав у спадок житловий будинок по АДРЕСА_1 , у одній частині будинку вони спільно певний час проживали, а іншу частину ОСОБА_1 завжди здавав в оренду, за що отримував грошові кошти, ще з часів, коли вони спільно проживали і до моменту, як продав даний будинок, на скільки їй відомо, за 40 000 доларів.

Відповідно до довідок про доходи №428214, №336316 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Костопільському об`єднаному управління ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію за віком. В період з травня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі 9250 грн. і в період з липня 2019 року по грудень 2019 року отримав пенсію у розмірі 9003,94 грн.

Із заключення ЛКК №775 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: ІХС стабільна стенокардія напруги ІІ ФК аорто кардіосклероз СН ІІ АСТ ІІ ФК гіпертонічна хвороба. Постійно отримує медикаментозне лікування.

Відповідно до долучених фіскальних чеків ОСОБА_1 придбавались медичні препарати.

Долучені позивачем копії з медичної картки підтверджують незадовільний стан його здоров`я.

Згідно заключення ЛКК №106 ОСОБА_2 має ряд захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується також і консультативними висновками спеціаліста.

Відповідно до епікризів №2920, №6214, №279 ОСОБА_2 проходила стаціонарне лікування у зв`язку із виявленими захворюваннями. Долучені листки непрацездатності також підтверджують, що ОСОБА_2 проходила стаціонарне лікування.

Стороною відповідача також були долучені медичні документи щодо незадовільного стану здоров`я чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2009 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2000 року ОСОБА_9 придбав житловий будинок в АДРЕСА_2 .

Син відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_10 є студентом Рівненського відділення навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національної академії внутрішніх справ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_10 є власником автомобіля Chery Tiggo 2, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 .

Відповідно до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої ОСОБА_2 за 2019 рік, особа отримала дохід у виді заробітної плати у розмірі 405 709 грн.

В період з січня 2020 року по грудень 2020 року ОСОБА_2 отримала заробітну плату у розмірі 268 841,13 грн.

Із рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27.12.2005 року із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Згідно рішення Костопільського районного суду від 08.05.2009 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 розірвано.

Відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 19.11.2008 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до результатів пошуку по БД Автомобіль у розшуку перебуває транспортний засіб марки «Citroen BX19» , власником якого є ОСОБА_1 .

У газеті «Новини Костопільщини», Костопільській газеті оголошень, Рекламно-інформаційному тижневику позивачем було розміщено оголошення про винагороду у розмірі 8000 грн., 7000 грн. за надання інформації щодо місцезнаходження автомобіля марки «Citroen BX19», НОМЕР_7 .

Відповідно до акту обстеження житлових умов ОСОБА_1 від 03.08.2015 року , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 задовільні.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01. 1986 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_12 є спадкоємцями ОСОБА_13 . Спадкове майно, на яке видається свідоцтво складається з житлового будинку в АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.1998 року ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_14 . Спадкове майно, на яке видається свідоцтво складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства площею ,14 га., що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження житлових умов ОСОБА_1 від 14.03.2016 року, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 задовільні.

Відповідно до довідки Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ ОСОБА_1 у період з січня 2020 року по грудень 2020 року отримав пенсію у розмірі 21 157 грн.

Згідно інформації Рівненської районної державної адміністрації від 10.02.2021 року ОСОБА_1 була нарахована та виплачена субсидія за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року в сумі 5 417,73 грн. за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року субсидія не призначалась.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 301325778, дата формування 16.05.2022) житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , був відчужений відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2021 року, ціна нерухомого майна 422 330 грн.

Стороною позивача було замовлено звіт про оцінку майна №00-210226-011 - житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , оцінювачем була визначена вартість 644 637,25 грн.

Статтею 202 Сімейного кодексу України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов`язок повнолітніх дочки, сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в ст. 51 Конституції України. Таке піклування може полягати в особистому догляді за батьками, допомозі в побуті, захисті прав й інтересів, матеріальній підтримці тощо. Цей конституційний обов`язок отримує продовження в нормах сімейного законодавства, зокрема у гл. 17 Сімейного кодексу України "Обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання".

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 р. у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Згідно зі ст.ст. 76, 89 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Місцевим судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та отримував протягом судового розгляду справи пенсію, яка за тенденцією з роками збільшувалась, і яка забезпечувала останньому мінімальний розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений Законами України «Про Державний бюджет України».

Також ОСОБА_1 має право на отримання субсидій на оплату комунальних послуг, яку й отримував протягом 2019 року. Будь-яких доказів та обґрунтувань щодо причин неотримання субсидії у 2020 році не надано.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де і фактично проживає. Як свідчать долучені до матеріалів справи акти обстеження житлово-побутових умов 2015 та 2016 років, умови проживання є задовільними. В будинку проходить поточний ремонт, у зв`язку з цим на час перевірки ОСОБА_1 тимчасово проживає у господарській будівлі, яка складається з однієї жилої кімнати та кухні (т.1 а.с. 199).

За своїм змістом такі акти не підтверджують відсутність достатніх житлових умов для проживання позивача та не є достатніми для висновку про його скрутне матеріальне становище.

Крім цього у власності позивача до 28.12.2021 року перебував житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ціна нерухомого майна становила 422300 грн. 00 коп. (т.3 а.с. 56). Відповідно до звіту про оцінку майна №00-210226-011 від 26.02.2021 року ринкова вартість будинку складає 644637 грн. 25 коп. (т.2 а.с. 75).

Отже у позивача була можливість здавати в найм власне майно для отримання додаткового доходу та задоволення фінансових потреб, зокрема лікування. Непридатність вказаного будинку належним чином не підтверджена.

Також колегія суддів зауважує, що у разі тяжкої хвороби або інвалідності та наявності у дитини достатнього доходу суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за батьками (ст. 206 СК України) проте таких вимог не заявлялось.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального права.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування по суті правильного рішення відсутні.

Доводи скарги позивача фактично зводяться до незгоди апелянта із мотивами судового рішення, які наведені в його обґрунтування, а також переоцінки доказів, проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Троцюка О.С. залишити без задоволення.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків