Провадження 2-з/557/8/2023
Справа 557/2097/23
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

01 грудня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №557/428/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Герус Б.І. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку подав разом з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що ОСОБА_3 23 вересня 2023 року приблизно о 15 годині 08 хвилин на вул. Ільченка в смт Гоща Рівненського району Рівненської області, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , під час паркування, порушуючи Правила дорожнього руху, допустила зіткнення з належним ОСОБА_2 транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився поблизу та водієм якого був ОСОБА_4 . Обидва транспортних засоби зазнали механічних пошкоджень та відразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 визнала свою вину та, з урахуванням наявності у транспортних засобів страхових полісів (ОСЦПВ), запропонувала скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) без залучення працівників поліції, що останні і зробили.

Оскільки, був очевидним той факт, що виплачених страховою компанією грошових коштів в сумі 76 800 грн було недостатньо для відшкодування реальної вартості збитку внаслідок ДТП, на замовлення позивача була проведена судова автотоварознавча експертиза транспортного засобу «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно висновків якої вартість відновлювального ремонту складає 304 672,75 грн. За вказаних обставин позивач визначає розмір матеріальної шкоди, яку просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь, в сумі 239 872,95 грн (227 872,75 різниця між страховою сумою та завданим збитком; 1200 грн послуги щодо дефектовки авто; 9600 грн оплата експертизи; 1200,20 грн затрати на пальне для транспортування автомобіля в м. Рівне для проведення експертизи) та розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн, а всього 259 872,95 грн.

Станом на дату звернення з позовом до суду ОСОБА_3 відмовляється відшкодовувати будь-які кошти та не йде на будь-які компроміси, тому у заявниці виникає реальне побоювання того, що ОСОБА_3 вчинить дії щодо уникнення виконання рішення у разі задоволення позову, зокрема, умисне створення відсутності майна, тому представник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно належну для ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи.

Суддя, вивчивши заяву та подані матеріали, дійшла наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що визначено ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як убачається із заяви, предметом спору є відшкодування на користь позивачки матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в загальній сумі 259 872,95 грн.

Мотивуючи свою заяву про забезпечення позову, представник ОСОБА_2 посилається на те, що відповідачка може вчинити дії щодо уникнення виконання рішення у разі задоволення позову, зокрема, умисне створення відсутності майна, тому, на його думку, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну для ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідачки, суддя приходить висновку, що між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, проте наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання постановленого рішення суду по суті спору та необхідність забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях представника заявниці, оскільки на час розгляду заяви така необхідність не підтверджена належними та допустимим доказами.

В порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування, представником заявниці не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення. Докази того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду та наявності намірів ОСОБА_3 чинити перешкоди у виконанні рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до заяви про забезпечення позову не додано.

Слід зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачки від виконання судового рішення, оскільки, остання відмовляється відшкодувати шкоду та не йде на будь-які компроміси, зважаючи в тому числі і на те, що на підтвердження вказаних обставин представником заявника до заяв не долучено будь-яких доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, суддею враховується і те, що ціна позову складає 259 872,95 грн матеріальної та моральної шкоди, а вартість квартири, на яку представник просить накласти арешт «поза розумним сумнівом» значно перевищує ціну позову, так як за даними наданої представником інформаційної довідки №356292336 від 29 листопада 2023 року вартість такої становить 1 446 000,00 грн, що свідчить про невідповідність виду забезпечення сумі матеріальної та моральної шкоди, яку позивачка просить стягнути з відповідачки.

Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Одночасно суддею роз`яснюється, що ця відмова не позбавляє заявницю на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявниці ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №557/428/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В.Оленич