Справа №461/4362/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2023 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючої судді Мироненко Л.Д.
при секретарі судового засідання Курилюк А.І.,
розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення майна, скасування державної реєстрації права власності, -
В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебували матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення майна, скасування державної реєстрації права власності.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2023 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено повністю.

07.11.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що в результаті розгляду справи відповідачем було понесено витрати на професійну допомогу адвоката. Відтак, просить стягнути з позивача на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37000 грн.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, у якому у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення просив відмовити повністю. Зазначив, що до закінчення розгляду справи відповідачем та її представником не було зроблено заяву щодо стягнення витрат на правову допомогу. Окрім того, зазначив, що заявлений стороною відповідача розмір витрат явно не відповідає вимогам реальності, розумності та справедливості.

Дослідивши матеріали заявленого клопотання, суд дійшов до висновку про необхідність його часткового задоволення виходячи з наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Судові витрати, відповідно до ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

Матеріалами справи встановлено, що представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що відповідач очікує понести витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи, а відтак доводи представника позивача щодо нездійснення стороною відповідача відповідної заяви до кінця розгляду справи є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем під час розгляду вказаного позову підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що 20.06.2023 року між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Спаєрлекс» в особі Поронюка І.Б. було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №31-ц.

Відповідно до п. 4.2. договору, оплата за надання професійної правничої допомоги в кожній конкретній судовій справі може бути визначена додатковою угодою сторін.

13.07.2023 року між відповідачем та адвокатським об`єднанням «Спаєрлекс» в особі Поронюка І.Б. було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання професійної допомоги, якою передбачено, що замовник сплачує виконавцю фіксовану суму в розмірі 37000 грн. за надання професійної правничої допомоги в суді першої інстанції.

Відповідно до акту приймання-передачі послуг наданих послуг за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №31-ц.№ 73/23/007/01, а саме:

-вивчення та правовий аналіз матеріалів позовної заяви 6 годин;

-формування і узгодження правової позиції із замовником та складення відзиву 12 годин;

-підготовка та участь у судових засіданнях 09.08.2023 року, 04.10.2023 року, 25.10.2023 року;

-складення та подання до суду клопотання про залишення позову без руху 2 години;

-cкладення та подання до суду заяви про застосування строків позовної давності 1 година.

Відповідно до платіжних інструкцій від 06.08.2023 року, 13.11.2023 року та від 03.11.2023 року відповідачем на користь АО «Спаєрлекс» сплачено 37000 грн. за правничу допомогу по справі.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи категорію справи, її складність, кількість судових засідань та обсяги матеріалів справи, наявність сталої судової практики, предмет спору, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, суд вважає, що сплачений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 37000 гривень не є логічним, співмірним та справедливим.

Окрім того, суд враховує те, що у акті приймання передачі послуг двічі зазначено про підготовку та участь у судовому засіданні, яке відбулось 09.08.2023 року.

Стягнення з позивача компенсації за правничу допомогу в такому розмірі не відповідало б принципу справедливості, а тому суд вважає необхідним зменшити компенсацію до суми в розмірі 15000 гривень, що у більшій мірі відповідає обсягу наданої допомоги та її реальній складності.

Керуючись ст.ст.259,263,264,265,270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення майна, скасування державної реєстрації права власності,- задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення було виготовлено 29 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Л.Д. Мироненко