Справа № 182/6476/23
Провадження № 2-з/0182/10/2023
У Х В А Л А

Іменем України

30.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді Рунчевої О.В., розглянувши заяву представника позивачів адвоката Козадаєвої Наталі Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів адвокат Козадаєва Н.Ю. подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_3 заволодів зазначеною квартирою шляхом злочинної схеми та має намір її продати, при цьому, заявника зняв з реєстраційного обліку. Заявник зазначає, що він має намір реалізувати своє право на спадкування за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Тому, оскільки на даний час є велика вірогідність того, що ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 відчужить з метою приховання злочину, не вчинення заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, розглянувши матеріали, дослідивши докази, приходить до наступного.

Згідно п.1 ч.1ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно дост.149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.

Згідно зст.150 ЦПК України,позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача адвокат Козадаєва Н.Ю. яка діє в інтересах ОСОБА_1 звертається до суду із заявою про забезпечення позову і просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 . Однак, забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру суд вважає необґрунтованим заходом забезпечення позову, який без достатньої правової підстави не відповідає характеру спірних правовідносин, так як факт, про який зазначає представник заявника, а саме те, що ОСОБА_3 неодноразово вчиняв дії щодо продажу квартири з метою приховання злочину, є недоведеним. Крім того, до матеріалів долучено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вищевказаної квартири), що не є беззаперечним фактом того, що ОСОБА_3 вчиняє злочинні дії або має намір вчинити злочинні дії, як стверджує заявник, щодо продажу квартири.

Крім того з моменту звернення до суду з заявою про забезпечення позову від 13.11.2023 року, та на день винесення ухвали, позовна заява до Нікопольського міськрайонного судуДніпропетровської області не подавалася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачів адвоката Козадаєвої Наталі Юріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: О. В. Рунчева