Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7013/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

присяжних: В.І. Немеш, К.А.Удичко,

за участю секретаря Стрижак О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виноградівська міська рада про оголошення особи безвісти відсутнім, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою про визнання її рідного брата- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісти відсутнім.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом заявниці.

Заявниця із своїм братом разом проживали за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Вже два роки як брат вийшовши з дому і не повернувшись зник безвісти. З того часу жодних відомостей або повідомлень від ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день заявниця не отримувала.

Спільні родичі і жоден з друзів також не володіють жодною інформацією про долю зниклого брата ОСОБА_2 .

Його документи: паспорт, ідентифікаційний код, документи про освіту залишилися вдома і заявниця очікувала, що якщо він кудись пішов і вони йому в любому випадку знадобляться, що він зв`яжеться із заявницею щоб вона їх йому відправила, однак цього не сталося.

Відомості про безвісне зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2021 року, кримінальне провадження №0000400 за ст.115 ч.1 КК України і на даний час проводяться слідчі та оперативні дії по встановленню місцезнаходження брата заявниці.

За два роки досудового розслідування в кримінальному провадженні жодні дані про місцезнаходження брата заявниці- ОСОБА_2 органом досудового розслідування здобуто не було, і згідно довідки №12586/106/27/1-2023 «заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №3303421. Наданий час встановити місцезнаходження безвісті зниклого громадянина ОСОБА_2 не представилось можливим».

Заявниця не має жодної інформації про місце знаходження свого брата ОСОБА_2 , не відомо також про те чи живий він взазалі.

Житловий будинок в якому проживає заявниця ОСОБА_1 на ? частину належить зниклому безвісти брату заявниці ОСОБА_2 , про що зазначено в Свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.02.2007 р.

На даний час заявниця має потребу у реалізації власних цивільних прав як співвласник житлового будинку у сфері зокрема реєстрації (перереєстрації) місця реєстрації родичів, переоформлення можливих прав власності.

Однак реєстрація місця проживання зниклого брата обмежують заявницю ОСОБА_1 в отриманні гарантованих державою цивільних прав.

Заявниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги заяви підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Представник Виноградівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно положень статті 4Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним братом заявниці.

Заявниця із своїм братом разом проживали за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Вже два роки як брат вийшовши з дому і не повернувшись зник безвісти. З того часу жодних відомостей або повідомлень від ОСОБА_3 станом на сьогоднішній день заявниця не отримувала.

Спільні родичі і жоден з друзів також не володіють жодною інформацією про долю зниклого брата ОСОБА_2 .

Його документи: паспорт, ідентифікаційний код, документи про освіту залишилися вдома і заявниця очікувала, що якщо він кудись пішов і вони йому в любому випадку знадобляться, що він зв`яжеться із заявницею щоб вона їх йому відправила, однак цього не сталося.

Відомості про безвісне зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2021 року, кримінальне провадження №0000400 за ст.115 ч.1 КК України і на даний час проводяться слідчі та оперативні дії по встановленню місцезнаходження брата заявниці.

За два роки досудового розслідування в кримінальному провадженні жодні дані про місцезнаходження брата заявниці- ОСОБА_2 органом досудового розслідування здобуто не було, і згідно довідки №12586/106/27/1-2023 «заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №3303421. Наданий час встановити місцезнаходження безвісті зниклого громадянина ОСОБА_2 не представилось можливим».

Заявниця не має жодної інформації про місце знаходження свого брата ОСОБА_2 , не відомо також про те чи живий він взазалі.

Житловий будинок в якому проживає заявниця ОСОБА_1 на ? частину належить зниклому безвісти брату заявниці ОСОБА_2 , про що зазначено в Свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.02.2007 р.

На даний час заявниця має потребу у реалізації власних цивільних прав як співвласник житлового будинку у сфері зокрема реєстрації (перереєстрації) місця реєстрації родичів, переоформлення можливих прав власності.

Однак реєстрація місця проживання зниклого брата обмежують заявницю ОСОБА_1 в отриманні гарантованих державою цивільних прав.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час місце перебування ОСОБА_2 не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Виноградів, остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 (колишнього Виноградівського району) - безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий А.А. Надопта Присяжні В.І.Немеш К.А.Удичко