ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4276/23 Справа № 191/2867/20 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в у. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про визнання договору оренди недійсними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування (суддя першої інстанції Твердохліб А.В. повний текст рішення складено 23 лютого 2023 року)

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про визнання договору оренди недійсними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, в якому просив визнати недійсним Договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №42 від 26.05.2008 року, укладеного 01 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс», в особі Астіона В.М., щодо оренди земельної ділянки, площею 8,54 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0201, яка знаходиться в адміністративних межах Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» про визнання договору оренди недійсними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування задоволено частково.

У задоволенні позовної вимоги про визнання Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №42 від 26 травня 2008 року, укладеного 01 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс», в особі Астіона Василя Миколайовича, про оренду земельної ділянки, площею 8,54 га кадастровий номер №:01:001:0201, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Роздорської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відмовлено.

Усунунено Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» перешкоди у користуванні належною ОСОБА_1 земельною ділянкою, площею 8,54 га кадастровий номер №:01:001:0201, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Роздорської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, шляхом повернення земельної ділянки (кадастровий номер №:01:001:0201) власнику ОСОБА_1 .

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс», на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 840 грн. 00 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс», на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судово почеркознавчої експертизи у сумі 6040 грн. 64 коп.

Із вказаним рішенням суду не погодиася директор ТОВ «Дніпроагроальянс» ОСОБА_2 , та подав апеляційну скаргу. вважає, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права та є таким, що ухвалено без повного з`ясування всіх обставин справи.

Мотивував скаргу тим, що суд першої інстанції не з`ясував причини повного ігнарування позивачем свого права на вільне розпорядженнявласною земельною ділянкою протягом 2014-2020 років.

Не досліджено судом підстав нарахування або не нарахування орендної плати відповідаче позивачу, сплти/несплати відповідачем обов`язкових платежів і податків за користування земельною ділянкою протягом 2014-2020 років.

Не досліджено судом першої інстанції пред`явленою Товариством відомості про отримання орендної плати в розмірі 270000, 00 грн. та відсутність заперечень позивача проти залучення Товариством доказу на отримання суми.

Облікування земельної ділянки кадастровим номером :01:001:0201 в статистичних формах підприємства свідчить про те, що відповідач вважає правомірним використаня зазначеної ділянки.

ОСОБА_2 просив рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване рішення є обґрунтованим та є таким, що ухвалене із з`ясуванням всіх обставин справи.

Також позивач у відзиві зазначив, що при виїзді на інше постійне місце проживання Товариство видало позивачу авансом певні кошти в рахунок орендної плати за оренду земельної ділянки. При отриманні коштів пердставник Товариства запропонував позивачу написати на чистому аркуші паперу текст наступного змісту: ОСОБА_3 270000 грн., зроблений він був на чистому аркуші паперу та зазначений текст не містив будь якої назви та в ньому не зазначено, що позивач отримав кошти.

Наголошує на тому, що напис «Відомость на видачу орендної плати» була надрукована відповідачем після написання ним тексту про отримання коштів.

ОСОБА_1 просив рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Від директора Товариства ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що позивач, у своєму відзиві на апеляційну скаргу підтвердив, що отримав оренду плату авансом з 2013-2054 року у розмірі 270000.00 гривень.

Вказує, що з 2013 рік по 2020 рік позивача влаштовували умови використання підприємством його земельної ділянки, письмових зауважень на адресу відповідача не надходило, що підпадає під ознаки мовчазної угоди.

ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу Товариства задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні свої заперечення на апеляційну скаргу підтримали та просили відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,540 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю Серії ІV-ДП № 051892 від 15 лютого 2002 року (кадастровий номер :01:001:0201) (а.с.13, 14).

01 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпроагроальянс» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець - власник ОСОБА_1 передав орендарю ТОВ «Дніпроагроальянс» в строкове платне володіння і користування вищевказану земельну ділянку строком на 5 років (а.с.23-26).

Договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у книзі реєстрації договорів оренди в Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК за №42 від 26 травня 2008 року, про що зроблено відповідний запис в договорі (а.с.26).

Передачу та приймання земельної частки (паю), якою користується відповідач ТОВ «Дніпроагроальянс» здійснено на підставі відповідного акту від 08 лютого 2008 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.27, 28).

Внаслідок тривалого неповернення позивачу - орендодавцю відповідачем - орендарем належної ОСОБА_1 земельної ділянки, останній звернувся із заявою про злочин за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 357 КК України.

Під час розгляду справи судом витребувано від Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області матеріали звернення ОСОБА_1 , за його заявою від 02.01.2020 року (ЄО №78), про результати розгляду якої ОСОБА_1 повідомлено вказаним відділом поліції 22 січня 2020 року за вихідним номером 52/13-497.

Дані матеріали містять також копію договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №42 від 26 травня 2008 року, яким, крім іншого, продовжено дію останнього на термін 49 років.

Договір про внесення змін та доповнень укладено за підписом сторін, тобто позивача ОСОБА_1 та відповідача ТОВ «Дніпроагроальянс», але без зазначення дати його укладення, є зареєстрованим у книзі реєстрації договорів оренди у відділі Держкомзему у Синельниківському районі за №00097 від 30 грудня 2012 року, що також підтверджено 08.06.2021 року листом відділу у Синельниківському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.113).

Однак, за результатом проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи від 15.06.2022 року, надано висновок експерта №1244-22 про те, що підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки №42 від 26 травня 2008 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Дніпроагроальянс», в особі директора Астіона Є.М., виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга та четверта статті 207 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За змістом статті 14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»).

Укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц зроблено висновок про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний судом недійсним. Такий спосіб захисту як визнання правочину неукладеним не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання самостійного позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання договору оренди недійсними та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, та зазначав,що Договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки № 42 від 26.05.2008 року, укладеним 01 лютого 2008 року між ним та відповідачем він не підписував.

Відповідно до висновку експерта № 1244-22 від 15.06.2022 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Орендодавець» договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки № 42 від 26 травня 2008 року, укладеного ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Дніпроагроальянс». В особі директора Астіон Є.М. виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису.

За встановленими судом першої інстанції обставинам, спірний договір позивач не підписував, істотних умов цього договору не погоджував. Наведені обставини відповідачем не спростовані.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції правильно вважав, що договір оренди є неукладеним, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання його недійсним.

Водночас врахувавши, що державна реєстрація речового права на підставі неукладеного договору оренди земельної ділянки порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження належною йому земельною ділянкою,місцевмй суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення спірної земельної ділянки позивачу.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що позивач отримав від Товариства 270000 грн, тобто повну суму орендної плати до 2054 року непідтвреджується жодними доказами, оскільки неможливо встановити факт отримання коштів.

Також слід зазначити, що надана відповідачем відомость на видачу орендної плати, не може слугувати належним докащам, оскількі в ній відсутня дата отримання, від кого отримано певні кошти, пеачтка та підпис кревіника Товариства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками суду та стосуються переоцінки доказів.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Інші доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку апелянта свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволені позову. Проте такі аргументи належним чином перевірені судом першої інстанції та спростовані під час розгляду справи з урахуванням установлених конкретних обставин.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для усунення перешкод позивачу користуванні його земельною ділянкою.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись статтями141, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагроальянс» залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2023 року.

Головуючий - суддя О. В. Халаджи