Провадження № 2/537/479/2023
Справа № 537/840/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.05.2023 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Мурашової Н.В.,
за участі секретаря Должаніци В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду,
09 березня 2023 року КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячу воду за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2022 року в сумі 5397,43 грн., нараховані на суму заборгованості 3% річних за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року в сумі 160,27 грн., інфляційні втрати за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1095,86 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відповідно до положень ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. КП «Теплоенерго» надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачу ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. В результаті невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 23 лютого 2023 року утворилась заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2022 року в сумі 5397,43 грн., яка складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії та постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням 3% річних за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 160,27 грн. та встановленого індексу інфляції за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 1095,86 грн. Тому КП "Теплоенерго" звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_1 не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду.
Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води.
За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.05.2022 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 01.12.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом Д.О. за реєстраційним номером 2287.
Отже, відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку № НОМЕР_1 .
Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.
Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За розрахунками позивача станом на 23 лютого 2023 року відповідач має заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2022 року, яка становить 5397,43 грн. Відповідачем не подано заперечень на спростування проведеного позивачем розрахунку.
З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідача сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 5397,43 грн.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан в Україні продовжено Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 року з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №59/2023 року з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 року з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, в період воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Отже, на користь позивача підлягають стягненню три відсотки річних від простроченої суми за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 160,27 грн. та інфляційні втрати за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року в розмірі 1095,86 грн.
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову.
З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки позов задоволено повністю, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн., що підтверджено документально.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263-265, 281, 282 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, надані за адресою АДРЕСА_1 , станом на 23 лютого 2023 року за період з 01 березня 2019 року по 31 грудня 2022 року в сумі 5397 (п`ять тисяч триста дев`яносто сім) грн. 43 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 160 (сто шістдесят) грн. 27 коп., встановлений індекс інфляції за період з 01 березня 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 1095 (одна тисяча дев`яносто п`ять) грн. 86 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судові витрати на судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Інформація про сторони:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.