Справа №293/1987/23
Провадження № 2/293/579/2023
УХВАЛА

30 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Черняхівської селищної ради (місцезнаходження: Житомирська область, смт Черняхів, майдан Рад, 1) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

27.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 14.09.2023 справа №293/1467/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

При перевірці позовної заяви з доданими до неї документами, встановлено, вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Так, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить, зокрема, фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Тягар доказування вартості майна несе позивач.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

При цьому, належним та допустимим доказом вартості спірного майна є належним чином оформлений звіт суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкта нерухомого майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Таким чином, враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте, зазначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає вартості майна на час звернення з позовом до суду, оскільки визначена відповідно до довідки Комунального підприємства «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, виданої 25.03.2008року.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем у позові не визначено ціну позову, яка в цілому складається з дійсної вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, до позову не надано відомостей про дійсну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову (звіт про оцінку майна), що в свою чергу унеможливлює перевірку судом правильності визначення ціни позову та розміру судового збору, належного до сплати відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, слід зазначити, що із позову та доданих до нього додатків вбачається, що ОСОБА_2 за життя належала 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 , що після його смерті увійшли до складу його спадщини. Однак в прохальній частині позову, позивач просить визнати за нею право власності на цілу частку вказаного житлового будинку.

Відтак, позивачу слід викласти прохальну частину позову у відповідності на змісту позовних вимог.

Вказані недоліки позовної заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху і надає позивачу строк на усунення недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, строк усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Черняхівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ