справа № 492/1323/23
провадження № 2/492/649/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2023 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 20 липня 2010 року сторони уклали шлюб, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини сторін припинені, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим звернулась до суду із зазначеною позовною заявою.

Ознайомившись з позовною заявою, поданою позивачкою, та документами, доданими до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач є громадянином Республіки Молдова, позивачка є громадянкою України (а.с. 5).

Оскільки відповідач є громадянином Республіки Молдова, позивачка є громадянкою України, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою «іноземний елемент», а тому вирішення спору між ними щодо розірвання шлюбу та наслідків розірвання шлюбу в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 ЦПК України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно з ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є іноземцем.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право», цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Визначаючи підсудність справ судам України слід керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону (виключна підсудність, яка на спори про стягнення аліментів не розповсюджується).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, відсутні підстави для визначення підсудності даного позову Арцизькому районному суду Одеської області за ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України позивачкою до матеріалів позову не додано.

Викладені вище обставини, позбавляють суддю можливості вирішити питання про підсудність справи Арцизькому районному суду Одеської області.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. У заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зокрема: місце проживання чи перебування відповідача; відомості про електронний кабінет позивачки, наявність або відсутність електронного кабінету відповідача, однак всупереч зазначеного в позовній заяві позивачкою не зазначено місце проживання чи перебування відповідача, зареєстрованого відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, оскільки позивачкою зазначено зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , але до позовної заяви позивачкою не додано жодного доказу зазначеного, тому позивачці необхідно зазначити точне місце проживання чи перебування відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, або зазначити місцезнаходження та докази майна відповідача з метою визначення підсудності наявної справи. Якщо відповідач не зареєстрований в установленому законом порядку та не має майна на території України, позивачці необхідно зазначити місце проживання відповідача поза межами України, оскільки відповідач є громадянином Республіки Молдова. Також, позивачкою в порушення зазначеної норми не зазначено відомостей про наявність у неї електронного кабінету, а також про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідача.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, однак позивачкою в порушення зазначеної норми права у позовній заяві не зазначено фактів, які свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення (захворювання хронічним алкоголізмом, відсутності між подружжям близьких відносин, окреме проживання подружжя протягом тривалого часу, подружня невірність, жорстоке поводження з чоловіком (дружиною), або неповнолітньою дитиною, тощо); доказів наявності у позивачки права на пред`явлення позову про розірвання шлюбу в розумінні ч. 2 ст. 110 СК України; знаходження дитини на утриманні позивачки (довідка з місця проживання про знаходження дитини на утриманні позивачки), з метою визначення підсудності справи, оскільки до позовної заяви не додано жодного доказу знаходження дитини на утриманні позивачки, а також до позовної заяви не додано доказів, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; наявності або відсутності угоди про утримання і виховання дитини, оскільки сторони мають дитину.

Згідно з п. п. 6, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, однак позивачкою в порушення зазначених норм права не зазначено: щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; щодо вжиття позивачкою заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивачка має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Крім того, звертаю увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 3 ст. 83 ЦПК України).

Також, зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є громадянином Республіки Молдова. Позивачка у позовній заяві зазначила адресу місця проживання відповідача на території України, однак позивачкою не зазначено доказів, що підтверджують факт проживання відповідача на території України, що буде перешкоджати його виклику у судове засідання відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України та вплине на неможливість розгляду справи, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб відповідач мав достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Звертаю увагу на те, що у випадку проживання відповідача за межами України, то, відповідно до ч. 8 ст. 130 ЦПК України, йому необхідно вручити судову повістку в порядку, визначеному міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, тобто з дотриманням вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам, тому позивачці необхідно зазначити у позовній заяві місце проживання відповідача, зареєстроване в установленому порядку.

Перелічене вище дає підстави зробити однозначний висновок, що позовна заява подана позивачкою та її представницею в порушення правил про підсудність та положень Закону України «Про міжнародне приватне право», а також в порушення ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема з вищезазначеними недоліками, що унеможливлює вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК, у зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з вимогами ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано в порушення правил про підсудність та положень Закону України «Про міжнародне приватне право», а також в порушення ст. ст. 175, 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом десяти днів з дня отримання позивачкою копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивачку, що в разі не усунення порушень закону, допущених при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позовна заява буде вважатися не поданою, та повернута позивачці.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, для відповідачки.

Також, вважаю за необхідне роз`яснити позивачці, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. ст. 185, 353 ЦПК України, суддя,

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Роз`яснити позивачці, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http:/court.gov.ua/fair/sud1502/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.