Ухвала

Іменем України

29 травня 2023 року

м. Київ

справа № 127/13777/13-ц

провадження № 61-7119ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року у складі судді: Романюк Л. Ф., та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Панасюка О. С., Берегового О. Ю., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), стягувач - акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Бершадський ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області), Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - Перший ВДВС у м. Вінниці), стягувач - акціонерне товариство «Укрсиббанк».

Скарга мотивована тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року постанову про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 у ВП № НОМЕР_2 від 05 травня 2015 року скасовано з огляду на пропуск строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц, виданого 29 жовтня 2013 року. В подальшому виконавче провадження було закрито, а виконавчий лист повернуто стягувачу, тому, на думку скаржника, він не підлягає подальшому виконанню. Всупереч пропущеному строку, 05 листопада 2019 року Першим ВДВС у м. Вінниці було відкрито ВП № НОМЕР_3, а 15 січня 2020 року - закрито у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

17 січня 2023 року у Бершадському ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області знову із пропуском строку відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на примусове виконання цього ж виконавчого листа. Вважав, що такими діями виконавчої служби порушуються його права,

ОСОБА_1 просив:

визнати неправомірною та скасувати постанову від 17 січня 2023 року Бершадського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1;

визнати неправомірними дії щодо виконання виконавчого листа 127/13777/13-ц, виданого 29 жовтня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суми боргу;

визнати неправомірною та скасувати постанову Першого ВДВС у м. Вінниці від 05 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

у ході розгляду справи було встановлено, що виконавчий лист № 127/13777/13-ц, виданий 29 жовтня 2013 року, вперше був пред`явлений до виконання 10 жовтня 2014 року, тобто у межах передбаченого на той час однорічного строку, після чого неодноразово пред`являвся до виконання в межах встановлених законом строків та повертався стягувачу із різних підстав, внаслідок чого строк пред`явлення виконавчого листа до виконання переривався;

ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, як на те посилався ОСОБА_1 , не було скасовано, тому посилання ОСОБА_1 на те, що цією ухвалою встановлено, що кредитор пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, є лише його власним баченням та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду. Оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, тому дії виконавця з виконання виконавчого листа не можуть бути визнані неправомірними.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що:

оцінюючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що строк пред`явлення виконавчого листа по справі сплив 12 жовтня 2014 року, а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року встановлено, що відкрите 27 квітня 2015 року виконавче провадження є таким, що відкрите із пропуском однорічного строку, апеляційний суд зазначає наступне. Судом першої інстанції вірно встановлено, що вперше виконавчий лист № 127/13777/13-ц був пред`явлений до виконання не 27 квітня 2015 року, а 10 жовтня 2014 року, тобто у межах передбаченого на той момент однорічного строку. Після того строки пред`явлення виконавчого листа переривалися у зв`язку із пред`явленням виконавчого листа до виконання у передбачені чинним законодавством строки;

апеляційний суд погодився із висновком міського суду про те, що оскільки постанову про повернення виконавчого документу стягувачу було винесено 15 січня 2020 року, що в свою чергу свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався, а тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження 05 січня 2023 року не закінчився;

посилання ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду у справі № 643/5556/14-ц не заслуговують на увагу, оскільки судом касаційної інстанції у вказаній справі розглядалося питання наявності повноважень апеляційного суду на направлення скарги на дії державного виконавця на новий розгляд до суду першої інстанції, скарга по суті не розглядалася, жодних висновків стосовно строків пред`явлення виконавчого листа до виконання Верховний Суд у цій справі не висловлював;

доводи у частині пропущення строку пред`явлення стягувачем виконавчого листа № 127/13777/13-ц до виконання необґрунтовані, суд першої інстанції дав належну їм оцінку та дійшов правильного висновку, що підстав для визнання неправомірними та скасування постанови Першого ВДВС у м. Вінниці ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 листопада 2019 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3, а також постанови Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17 січня 2023 року про відкриття провадження № НОМЕР_1, немає;

доводи стосовно того, що міським судом не взято до уваги ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року, необґрунтовані, оскільки вказаною ухвалою (а. с. 15-16) скасовано: постанову від 05 травня 2015 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у ВП № НОМЕР_2; постанову від 05 травня 2015 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження у ВП № НОМЕР_2; постанову від 05 травня 2015 року про розшук майна боржника ОСОБА_1 у ВП № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 . Питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2015 року у цій справі не вирішувалось. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що судом помилково в ухвалі не поміж іншого не зазначено про скасування постанови про відкриття ВП НОМЕР_2 від 27 квітня 2015 року, не заслуговують на увагу;

апеляційний суд акцентував увагу на тому, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року скаргу на дії головного державного виконавця Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ у частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2014 року за заявою скаржника ОСОБА_1 залишено без розгляду (а. с. 49). Відтак доводи ОСОБА_1 у цій частині є неспроможними.

09 травня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвали нове рішення, яким задовольнити скаргу.

18 травня 2023 року касаційну скаргу та додані матеріали, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу, передано судді-доповідачу Крату В. І.

Романюк Р. В. у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що як встановлено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі сплив, а тому згідно з розділом XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII відновлений бути не може. Не відповідає дійсності зазначення апеляційним судом про те, що в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2015 року у цій справі не вирішувалось. Оскільки суд вважав скаргу обґрунтованою та жодні посилання в ухвалі на залишення без розгляду вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 в ухвалі відсутні. Окрім цього, судом не досліджено те, що ще у 2014 році право вимоги по кредитному договору та виконавчому листу уступлено ТОВ «Кредекс Фінанс». З новим кредитором скаржник врегульовує погашення заборгованості в договірному позасудовому порядку. Виконавчий лист було прострочено ще у 2015 році, тому його виконання за постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 05 листопада 2019 року та від 17 січня 2023 року за постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 неправомірне. У справі, що розглядалась Верховним Судом № 643/5556/14-ц, суд задовольнив скаргу боржника на дії державного виконавця у зв`язку із прийняттям простроченого виконавчого листа до виконання, а незаконну постанову державного виконавця скасував. Верховним Судом має бути сформований новий правовий висновок щодо того, чи має право стягувач звертатись до органів виконання рішень у разі якщо згідно зі статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документу сплив і стягувач не звертався із заявою про його поновлення. Справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки багато виконавчих листів із пропущеним строком пред`являються до виконання, однак таке стягнення протирічить нормам діючого законодавства та порядку стягнення боргів із боржників.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року у справі № 127/13777/13-ц cтягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 липня 2008 року в розмірі 56 748,79 доларів США, що станом на день ухвалення рішення еквівалентно 453 593,08 грн та звернуто стягнення на предмет іпотеки.

29 жовтня 2013 року в справі № 127/13777/13-ц видано виконавчий лист.

Суди встановили, що 10 жовтня 2014 року (в межах річного строку з дня набрання рішенням законної вили) державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц.

29 грудня 2014 року державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

27 квітня 2015 року (в межах річного строку після його переривання) державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц.

21 грудня 2016 року державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

05 листопада 2019 року (в межах трирічного строку після його переривання) державним виконавцем Бершадського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №127/13777/13-ц.

15 січня 2020 року державним виконавцем Бершадського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

05 січня 2023 року (в межах трирічного строку після його переривання) АТ «Укрсиббанк» надіслало на адресу Бершадського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області заяву про відкриття виконавчого провадження.

17 січня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно частини першої та другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц (провадження № 61-20552св18).

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року у справі № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) зроблено висновок, що «після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується».

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина третя статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суди встановили, що:

10 жовтня 2014 року (в межах річного строку з дня набрання рішенням законної вили) державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц;

27 квітня 2015 року (в межах річного строку після його переривання) державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц;

05 листопада 2019 року (в межах трирічного строку після його переривання) державним виконавцем Бершадського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №127/13777/13-ц;

05 січня 2023 року (в межах трирічного строку після його переривання) АТ «Укрсиббанк» надіслало на адресу Бершадського ВДВС у Гайсинському районі Вінницької області заяву про відкриття виконавчого провадження і 17 січня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц.

Встановивши, що виконавчий лист № 127/13777/13-ц, виданий 29 жовтня 2013 року, пред`явлений до виконання, в межах встановлених законом строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги.

Аргумент касаційної скарги про те, що строк пред`явлення виконавчого листа сплив ще у 2015 році необґрунтований з урахуванням встановлених судами обставин, зокрема винесення 10 жовтня 2014 року (в межах річного строку з дня набрання рішенням законної вили) державним виконавцем Замостянського ВДВС Вінницького МУЮ постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 з виконання виконавчого листа № 127/13777/13-ц.

Аргумент касаційної скарги про те, що в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року вирішувалось питання про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2015 року у цій справі необґрунтований.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз судових рішень у справі № 127/13777/13-ц, які оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2015 року скаргу в частині вимог ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс» на дії головного державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Пічкур Ю. О. щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 квітня 2012 року № НОМЕР_2 залишено без розгляду.

Посилання на висновки, зроблені у постанові Верховного Суду у справі № 643/5556/14-ц необґрунтовані, оскільки ці висновки зроблені за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), стягувач - акціонерне товариство «Укрсиббанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков