Справа № 136/51/22
"26" травня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Шпортун С.В.
за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, питання про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Юлії Василівни про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та внесення до них змін,
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 18.05.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Юлії Василівни про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та внесення до них змін було задоволено частково, внесено зміни до Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що видані 30.05.2018 приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Врублевською Юлією Василівною у спадковій справі №204/2017, та зареєстровані в реєстрі за №442, №443, №444 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 на цілий житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,2500 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:001:0521, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею 0,2961 га, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:001:0522, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_1 , - зазначивши спадкоємцями указаних у цих свідоцтвах майна в рівних частках по 1/2 кожній - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вирішено питання про судові витрати у вигляді судового збору та присуджено до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992, 40 грн., а також призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, встановлено строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

22.05.2023 представником позивача до суду подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15500 грн. та докази в підтвердження обсягу, часу та вартості таких витрат.

Представником відповідача 26.05.2023 подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу понесених позивачем, відповідно до якої вона просила суд відмовити у задоволенні заяви про присудження до стягнення на користь позивача із відповідача витрат на професійну правову допомогу, мотивуючи тим, що стороною позивача не було надано Договору про надання правничої допомоги, не підтверджено обсягу, розміру та вартості понесених судових витрат на правничу допомогу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про проведення судового засідання у їх із позивачем відсутність, заяву про присудження судових витрат просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, просила суд відмовити у присудженні витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, оскільки оплата адвокатського гонорару на час розгляду даного питання не оплачена позивачем, у випадку прийняття рішення судом щодо стягнення витрат просила здійснити їх розподіл пропорційно розміру задоволених позовних вимог у справі, прийнявши до уваги, що зазначений у позовній заяві орієнтований розмір витрат на правову допомогу є меншим, а ніж у Акті про надання правничої допомоги, витрати понесені представником на участь у судових засіданнях не відповідають фактично проведеним судовим засіданням, а розмір витрат на складання позову є завищеним та неспівмірним складності даної справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою, в судове засідання не з`явилась.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для відкладення розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у справі, тому проводить його у даному судовому засіданні за відсутності представника позивача та сторін цього спору.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи у контексті вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

При вирішенні даного питання суд враховує правову позицію зазначену у постанові Верховного Суду від 9 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

На підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача в межах визначеного ст.141 ЦПК України строку було надано докази.

Як слідує із Договору про надання правової допомоги від 23.06.2021, який укладено між ОСОБА_1 та АБ «Костянтина Щавінського» в особі керуючого бюро адвоката Щавінського К.С., сторони дійшли згоди, що АБ «Костянтина Щавінського» в особі керуючого бюро адвоката Щавінського К.С. прийняли на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. У п.4 цього Договору, сторонами узгоджено ціну та порядок оплати послуг, зокрема: у п.4.3. Договору визначено, що Адвокатське бюро надає юридичну допомогу у робочий час з 09 до 18 години у робочі дні; у п.4.5. Договору сторони узгодили, що за результатами надання юридичних послуг складається Акт, що підписується представниками кожної із сторін, в якому вказується обсяг наданих послуг та їх вартість та який надсилається клієнту факсимільним зв`язком, поштою чи вручається. Акт вважається підписаним якщо протягом 3 днів з моменту його отримання клієнт не надав письмові аргументовані заперечення; у п.4.7. сторони узгодили вартість послуг Адвокатського бюро, а саме: усна консультація 500 гривень; юридичний аналіз документів до 15 сторінок 800 гривень; підготовка позову, заяв 1 година 800 грн.; участь адвоката в судовому засіданні 2000 грн. (1 судодень)+ витрати на проїзд. Строк дії договору з моменту його підписання та діє протягом року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до Акту про надання правової допомоги від 18.05.2023, Адвокатське Бюро «Костянтина Щавінського» надало ОСОБА_4 правову допомогу на підставі Договору про надання правничої допомоги від 23.06.2021 та клієнт прийняв надані послуги у формі: усна консультація 500 гривень; юридичний аналіз документів 800 гривень; підготовка заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 11.08.2021 року 500 гривень; підготовка заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Врублевської Ю.В. від 02.07.2021 року 500 гривень; підготовка позовної заяви 2400 гривень (3 години роботи); підготовка заперечення на заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності 800 гривень (1 година роботи); представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у цивільній справі №136/51/22: 31.01.2022 року 1000 гривень; 18.03.2022 року 1000 гривень; 23.05.2022 року 1000 гривень; 11.07.2022 року 1000 гривень; 01.09.2022 року 1000 гривень; 01.11.2022 року 1000 гривень; 28.12.2022 року 1000 гривень; 23.02.2023 року 1000 гривень; 30.03.2023 року 1000 гривень; 18.05.2023 року 1000 гривень. Вартість послуг вказаних в п.1 цього Акту, становить всього 15 500 грн.;

Відповідно до рахунку на оплату послуг від 22.05.2023, АБ «Костянтина Щавінського» зобов`язало клієнта ОСОБА_1 сплатити витрати у розмірі 15500, 00 грн.

Судом встановлено із матеріалів цивільної справи, що представником відповідача ініціювалось питання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Разом з цим, доводи представника відповідача наведені у клопотанні щодо відсутності Договору про правову допомогу укладеного позивачем із адвокатом повністю спростовано наявним в матеріалах справи Договором від 23.06.2021 (а.с.116), який був безпосереднім предметом дослідження судом в ході судового розгляду.

Вирішуючи питання про присудження судових витрат у судовому засіданні представник відповідача вказала на неспівмірність витрат понесених позивачем на правову допомогу лише в частині підготовки позовної заяви та витрат на участь адвоката в судових засіданнях, відтак оцінку вартості та обсягу наданих послуг адвокатом позивачеві щодо наданої усної консультації; юридичного аналізу документів; підготовки заяв у даній справі судом не надається, оскільки іншою стороною їх співмірність та реальність не заперечується.

Разом з цим, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи представника відповідача в частині неспівмірності понесених позивачем витрат на представництво інтересів клієнта у судових засіданнях у даній цивільній справі, оскільки як було встановлено за участі представників сторін було проведено лише судові засідання: 23.05.2022 (тривалість засідання 31 хвилина); 01.11.2022 (1 година 39 хвилин); 30.03.2023 (28 хвилин); 18.05.2023 (1 година 50 хвилин).

Отож з урахуванням визначеного у Договорі від 23.06.2021 розміру витрат на участь адвоката в судовому засіданні - 2000 грн. за один судодень, із розрахунку робочого часу адвоката 8 годин робочий день та у співставленні до фактично витраченого часу представником позивача на участь у судових засіданнях 4 години 28 хвилин, такий розмір складає 1125 грн.

Що стосується доводів представника відповідача про неспівмірності витрат на підготовку позовної заяви у даній справі, то суд виходить із положень ст.137 ЦПК України, статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", тому вважає, що витрачений адвокатом час на підготовку позову є співмірним із складністю даного позову, часом витраченим адвокатом на його складання, значенням справи для сторін.

Стосовно заперечень представника відповідача, що такі витрати позивач понесе лише у майбутньому, відтак вони не підлягають присудженню судом, суд враховує позицію висловлену Об`єднаною палатою Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, де зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний підхід у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18 та від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20.

Як вбачається зі змісту Договору про надання професійної правничої допомоги від 23.06.2021, клієнт та виконавець дійшли взаємної згоди, що оплата виконавцю гонорару за надані послуги буде здійснена на підставі Акту в якому вказується обсяг наданих послуг та їх вартість, що складається сторонами шляхом перерахування гонорару на поточний рахунок виконавця.

Приймаючи до уваги наведене, з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем позову, заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, фактично проведених судових засідань, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу позивачем становить 6 625,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.142 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, тому розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі складає 6 625,00 грн./2=3312, 50 грн, які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача, решту слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Юлії Василівни про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину та внесення до них змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 312 (три тисячі триста дванадцять) гривень 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне додаткове рішення складено 30.05.2023.

Суддя Світлана ШПОРТУН