Справа № 194/948/23
Номер провадження № 2/194/385/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в Тернівському ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавчий лист по справі №194/1446/14-ц від 16 жовтня 2014 року, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області, про стягнення з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, досягнення дитиною повноліття. З 2016 року син проживає разом з ним та повністю перебуває на його утриманні. Натомість, аліменти продовжують стягуватися на користь відповідача. Просить припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі виконавчого листа №194/1446/14-ц від 16 жовтня 2014 року, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області, починаючи з 23 червня 2023 року; визнати виконавчий лист №194/1446/14-ц від 16 жовтня 2014 року, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач в судове засідання не з`явився, але представник позивача адвокат Цимбалова Л.Ю. надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглядати справу за її відсутності.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, з урахуванням визнання позову відповідачем в повному обсязі вирішив ухвалити рішення у підготовчому судовому засідання, а тому, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає сатковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року по справі № 194/1446/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , починаючи з 24 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до Витягу №1230 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого 14 червня 2023 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Згідно акту про фактичне місце проживання від 16 червня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає разом із батьком та його сім`єю з 2016 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки-розрахунку Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22 червня 2023 року, станом на 22 червня 2023 року загальна сума переплати по аліментам згідно виконавчого листа по справі № 194/1446/14-ц складає 2828,17 грн.

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, за змістом ст.ст. 179-181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обов`язки із утримування дитини і повинні використовуватися за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

При вирішенні цього спору, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

На підставі вищезазначеногосуд вважає за необхідне, припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року по справі № 194/1446/14-ц.

А тому, суд вважає за необхідне визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист по справі № 194/1446/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимог позивача про припинення стягнення аліментів, починаючи з 23 червня 2023 року суд зазначає наступне.

Позивач в позовній заяві не заявляє вимог щодо звільнення його від заборгованості по аліментах, а заявив вимоги, одна з яких, про припинення стягнення аліментів.

Отже, суд зазначає, що припинення стягнення аліментів відбувається з дня набрання рішення суду законної сили, а звільнення від заборгованості по сплаті аліментів можливе і за період, що минув.

Таким чином, в припиненні стягнення аліментів з 23 червня 2023 року до дня набрання рішення суду законної сили слід відмовити.

У зв`язку з тим, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору, що є його правом, суд при ухваленні рішення зазначене питання не розглядає.

Згідно ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України суд повертає з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а саме 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 142, 200, 206, 258, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуто рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року по справі № 194/1446/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, з дня набрання рішенням законної сили.

Визнати виконавчий лист по справі № 194/1446/14-ц, виданий на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, з дня набрання рішенням законної сили.

Повернути з Державного бюджету України Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 536,80 грн., сплачений в «Таскомбанк» згідно квитанції № від 23 червня 2023 року о 12:09:59.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін