Провадження №2/369/2315/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі судді Янченка А.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 369/11756/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/11756/22.

29.11.2023 року до канцелярії суду від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод ОСОБА_1 у побаченнях, спілкуванні та проведенні часу разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

встановлення графіку перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 за місцем проживання заявника: АДРЕСА_1 , щотижня: з 10.00 год. кожної неділі до 09.00 год. четверга.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 369/11756/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2023 року у задоволенні заяви відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/11756/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання відмовлено. Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції посилався на те, що жодних об`єктивних доказів на підтвердження вказаних обставин у заяві про застосування заходів забезпечення позову не зазначено та до неї не приєднано, зокрема, не надано доказів звернення до правоохоронних органів, щодо факту перешкодження ОСОБА_1 із їх спільним сином, чи доказів факту звернення до суду із заявою щодо видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 через його неправомірні дії.

Суд першої інстанції також вказував на те, що заявницею не доведено необхідність та доцільність застосування саме запропонованих заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, не обгрунтовано, яким чином невжиття запропонованих ОСОБА_1 заходів забезпечення позову, може перешкодити фактичному виконанню або зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення зустрічного позову.

Крім того, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявниця просила суд забезпечити позов шляхом усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Проте судом у даному провадженні не вирішуються вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, а відтак суд приходить до висновку про відсутність зв`язку між заходом забезпечення позову, обраним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), і предметом позову.

09 травня 2023 року Київський апеляційний суду за результатом розгляду апеляційної скарги залишив ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2023 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заявниця зазначає, що справа № 369/11756/22 перебуває у провадженні суду з 21.11.2022 року.

Тобто, фактично рік з дати подання позову ОСОБА_2 вчиняються дії, які полягають у чиненні заявнику перешкод у проведенні часу з сином, утиску її прав як матері, залишенні дитини в небезпеці.

Крім того, заявниця посилається на те, що подальші можливі дії з боку батька, який чинить зазначені вище перешкоди у спілкуванні матері з дитиною, можуть мати наслідки, за яких дитина буде постраждалою від вчинення домашнього насилля, що саме по собі має викликати відповідну реакцію, задля забезпечення умов, за яких така ситуація не зможе відбутись.

ОСОБА_1 вказувала, що як вбачається із матеріалів поданих до суду і нею не заперечується, що на даний час та вже більше року дитина проживає разом із батьком, який фактично чинити перешкоди у спілкуванні заявниці з дитиною.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву відповідача (позивача за зустрічним позовом) слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із роз`яснень Верховного Суд України у п. 4 постанови Пленуму від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 року).

Зі змісту позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 вбачається, що предметом спору є визначення місця проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи підстави вжиття заходів забезпечення позову, відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 стверджує про те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 чинить перешкоди їй у спілкуванні з дитиною.

Стороною відповідача (позивача за зустрічним позовом) не доведено необхідність та доцільність застосування саме запропонованих заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, не обґрунтовано, яким чином невжиття запропонованих ОСОБА_1 заходів забезпечення позову, може перешкодити фактичному виконанню або зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення зустрічного позову.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд забезпечити позов шляхом усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Проте судом у даному провадженні не вирішуються вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі матері у вихованні дитини, а відтак суд приходить до висновку про відсутність зв`язку між заходом забезпечення позову, обраним відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), і предметом позову.

Зазначені заявником заходи забезпечення позову не відповідають заявленим позовним вимогам ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Київського апеляційного суду від 09.05.2023 року у даній справі.

А тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258-261 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 369/11756/22 за позовною заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Борщагівська сільська рада Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвалу складено та підписано: 01.12.2023 року.

Суддя А.В. Янченко