КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 358/982/21

номер провадження №22-ц/824/5842/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 грудня 2022 року /суддя Тітов М.Б./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2021 року позивачка ОСОБА_1 , подала до суду позовну заяву про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 , грошову суму в розмірі 9369,05 грн., в якості додаткових витрат на утримання дитини.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 08 грудня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 821, 37грн в якості додаткових витрат на утримання дитини, витрати на правничу допомогу в розмірі 1 505, 50 грн, на користь держави судовий збір в розмірі 307, 64 грн. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 2 795, 60 грн. /а.с. 36-44/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що задля дистанційного навчання нею було придбано сину смартфон із гарними технічними характеристиками на суму 6 499 грн та 400 грн захисний екран та чохол. Саме запровадження такого навчання змусило нести такі витрати, що покладаються на батьків для забезпечення дитиною здобуття освіти. Також наголошувала, що соціальна допомога на дитину з інвалідністю не є її доходом, а участь у додаткових витратах дитини є обов`язком батьків. Наголошувала також, що прийом вітамінів є обов`язковим, оскільки гострі респіраторні хвороби можуть погіршити ваду дитини по слуху і це не є побутовими витратами, як і проїзд до м. Києва на консультації до лікарів.

ОСОБА_2 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на безпідставність її доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказував, що на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. За придбання мобільного телефону чек не є належним доказом та не підтверджує особу покупця. Крім того, мінімальна вартість такого телефону становить 1599 грн. Жодних витрат перед їх здійсненням з ним не узгоджено, та не доведено, що його син використовує телефон під час здійснення дистанційного навчання та він у нього взагалі є. Крім того, вказує, що ним особисто вже придбавався дитині мобільний телефон. Також наголошував, що позивачкою подано інший позов з ціною позову 35 696, 24 грн, де вона вказує, що нею було для навчання сина придбано комп`ютер 32 186 грн. Щодо інших витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо їх не підтвердження у розумінні додаткових витрат.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Рішенням Богуславського районного суду від 24 вересня 2010 року у справі №2-896/10, 28 квітня 2007 року, сторонами у справі було зареєстровано шлюб (актовий запис №45).

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Хохітвянської сільської Ради Богуславського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася спільна дитина, а саме син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 24 вересня 2010 року у справі №2-896/10 шлюб між сторонами у справі було розірвано.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09 листопада 2010 року у справі №2-2786/10 було присуджено стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на користь - ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

09 листопада 2010 року Богуславським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі №2-2786 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти, на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи дня з 15 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

12 листопада 2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження за №22530887 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-2786 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_4 , аліменти, на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи дня з 15 жовтня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про розмір сплачених аліментів за №24373/19.2-28 виданої 17 листопада 2021 року начальником Богуславського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) при виконанні виконавчого провадження за №22530887 по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-2786 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), станом на 17.11.2021 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Згідно протоколу ЛКК за №81 Богуславської ЦРЛ Київської області від 17 липня 2013 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має медичний діагноз: сенсоневральна туговухість I ст. зліва і глухота IV ступеня з права.

Відповідно до медичного висновку за №14 від 17 липня 2013 року Богуславської ЦРЛ Київської області на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має захворювання (паталогічний стан) - Н 90.4.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №74805/200453 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київській обласній клінічній лікарні» з відповідними медичними діагнозами за період з 19.03.2019 по 26.03.2019 року.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №93326 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київській обласній клінічній лікарні» з відповідними медичними діагнозами за період з 08.01.2020 по 14.01.2020 року.

Згідно з довідкою, за №01-07/489, видану 25 серпня 2022 року начальником управління соціального захисту населення Обухівської РДА Київської області ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Обухівської РДА (Богуславський відділ) отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю.

За період з січня по грудень 2019 року ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сукупному розмірі 18440,00 грн.

Згідно з довідкою, за №01-07/490, видану 25 серпня 2022 року начальником управління соціального захисту населення Обухівської РДА Київської області ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Обухівської РДА (Богуславський відділ) отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю.

За період з січня по грудень 2020 року ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сукупному розмірі 20157,00 грн.

Згідно з довідкою, за №01-07/491, виданої 25 серпня 2022 року начальником управління соціального захисту населення Обухівської РДА Київської області ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Обухівської РДА (Богуславський відділ) отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю.

За період з січня по грудень 2021 року ОСОБА_1 отримала державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю в сукупному розмірі 18030, 00 грн.

Згідно довідки за №26 від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 дійсно працює у КНП БМР «Богуславській ЦЛ» з 08 вересня 2004 року по даний час на посаді сестри медичної з функціональної діагностики та її дохід за період з липня 2021 по листопад 2021 року становить - 23 915,84 грн.

Відповідно до довідки за №400 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_3 дійсно (станом на грудень 2021 року) навчається у 8-В класі Богуславського академічного ліцею №1 Богуславської міської ради Київської області.

Відповідно до довідки за №399 від 16 грудня 2021 року по Богуславському академічному ліцею №1 Богуславської міської ради Київської області організацію освітнього процесу було проведено у формі дистанційного процесу було проведено у формі дистанційного навчання у відповідні періоди.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 04 вересня 2012 року виконавчим комітетом Хохітвянської сільської Ради Богуславського району Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , народилася спільна дитина, а саме син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, видане 31 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Хохітвянської сільської Ради Богуславського району Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 31 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб, актовий запис №03.

Відповідно до довідки за №133 від 15.11.2021 року ОСОБА_2 працював в ПП «Мережа - Авто» та за період з 03.09.2021 по 31.10.2021 року отримав 11 645,45 грн.

Відповідно до довідки за №134 від 15.11.2021 року ОСОБА_2 працював в ПП «Мережа - Авто» до 31 березня 2021 року та за період з 01.01.2021 по 31.03.2021 року отримав 12030,72 грн.

Згідно довідки за №132/24-02-14, виданої 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 був зареєстрований в Богуславській районній філії Київського обласного центру зайнятості з 12 квітня по 21 травня 2021 року та за цей період одержав 2301,29 грн.

Відповідно до довідки за №211 від 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 працював на посаді водія автотранспортних засобів БелАЗ в ТОВ «ВО Богуславський Граніт» з 21 травня 2021 по 08 червня 2021 року та за цей період одержав 5 139,33 грн.

Згідно довідки за №131/24-02-14, видана 15 листопада 2021 року ОСОБА_2 , був зареєстрований в Богуславській районній філії Київського обласного центру зайнятості з 01 вересня по 03 вересня 2021 року та за цей період одержав 120 грн., в якості допомоги по безробіттю.

Стосовно позовних вимог позивачки про стягнення коштів на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та придбання лікарських засобів, а також препаратів суд першої інстанції вірно вирахував суму та врахував саме ті докази, які вважав належними.

Так, ОСОБА_2 , як відповідач у даній справі визнав частину платіжних квитанцій на лікування його сина - ОСОБА_5 , які ретельно перелічені судом першої інстанції на загальну суму - 5 642,74 грн.

Суд першої інстанції, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України визнав вказані обставини, як такі, які не підлягають доказуванню позивачкою у даній справі та дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, а саме стягнення із відповідача 2821 грн. 37 коп. - половини суми, в якості додаткових витрат на утримання дитини.

Щодо інших письмових доказів, та предмету апеляційного оскарження, суд першої інстанції також дійшов правильних висновків.

Так, побутові витрати в розумінні ст. 185 СК України не відносяться до додаткових витрат, тобто не пов`язані з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Судом першої інстанції вірно не взято до уваги ті витрати, що пов`язані з проїздом та придбанням побутових речей.

Витрати на а.с. 23 на суму 893 грн. від 20.03.2019 року з квитанції якої вбачається, що особа (з зазначенням прізвища ОСОБА_9 ) сплатила кошти в сумі 893 грн., без зазначення виду лікарського препарату, його кількості та специфікації та відповідно без зазначення цього лікарського препарату в медичній документації сина ОСОБА_5 , та на а.с. 27 на суму 89,50 грн. від 17.10.2020 року, також вірно не прийняті до уваги згідно положень ст.ст. 76, 77, 79, 80 та 81 ЦПК України не є належним та достовірним доказом придбання лікарських препаратів для лікування сина ОСОБА_5 в період його лікування.

Копія (не звірена позивачкою), банківського платежу через АКБ «Приватбанк», яка вміщена на а.с. 26 на суму 2353,20 грн. від 18.03.2019 року, за відсутності доказу в оригінальному примірнику, суд першої інстанції також вірно відповідно до положень п.1 ч.2 ст.76 та ч.6 ст.95 ЦПК України не прийняв до уваги.

Квитанції, з яких фізично неможливо розібрати їх зміст, згідно положень ст.ст. 76, 77, 79, 80 та 81 ЦПК України також не є належним та достовірним доказом придбання лікарських препаратів для лікування сина ОСОБА_5 .

Доводи апеляційної скарги про те, що прийом вітамінів як і проїзд до лікарів не є побутовими витратами, апеляційним судом відхиляються з огляду на положення частини першої статті 185 СК України про те, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Лікарського призначення на придбання вітамінів апелянтом не надано, а доводи щодо того, що оплата проїзду до лікарів є додатковими витратами зводяться до суб`єктивного трактування апелянтом законодавства.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що соціальні допомоги, які отримує апелянт не є її доходом, апеляційним судом не враховується з огляду на обов`язок батьків в рівних частинах нести витрати на утримання дитини.

Щодо придбання мобільного телефону та аксесуарів до нього, суд першої інстанції також дійшов вірних висновків, надаючи оцінку доказам та враховуючи положення п. 1 ч. 2 ст. 76, 77, 79, 80, 95 ЦПК України, оскільки квитанції, які не визнаються відповідачем, не є належними, достовірними та достатніми доказами, які б підтверджували сам факт придбання позивачкою сматфону Xiaomi, Redmi Notu 9 pro 6/64 GB, Glasler White, за ціною 6 499,00 грн., а також аксесуарів до нього : чохлу Redmi Notu 9 pro за ціною 200 грн., та захисного скла на телефон Redmi Notu 9 pro за ціною 200 грн., остільки позивачкою не надано до суду належні та достовірні докази щодо статусу суб`єкта господарювання, яка реалізувала зазначений товар у вказаних товарних чеках за №1/316379 від 14.01.2021 року та за №00152 від 15.01.2021 року, як це вимагає положення ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», розділ II Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за №466/5 від 31.03.2015 року «Про деякі питання надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців», а також ст.ст. 1, 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зокрема позивачкою не надано до суду наступні письмові докази : свідоцтво про реєстрацію фізичної особи підприємця, Витяг з реєстру платників податків, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із зазначенням прізвища, ім`я та по - батькові фізичної особи підприємця, види діяльності (код згідно з КВЕД), датою державної реєстрації, датою та номером запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, а єдиним належним розрахунковим документом, який підтверджує факт придбання та отримання товару (послуги), купленої у фізичної особи - підприємця включаючи ті, замовлення які здійснюються з використанням мережі Інтернет є чек з реєстратора розрахункових операцій та відповідним чином оформлений гарантійний талон на придбаний товар.

Зазначене вище повністю узгоджується з правовим висновком, наданий в постанові Верховного Суду України від 16 квітня 2021 року у справі 520/7835/19 року, провадження №К/9901/4294/20.

Окрім цього, у вказаних товарних чеках від за №1/316379 від 14.01.2021 року та за №00152 від 15.01.2021 року, відсутні відомості про особу покупця (із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові) цих товарів, зокрема відомості про те, що саме позивачка, а не стороння особа в дійсності придбала (отримала) ці товари.

Крім того, саме по собі придбання мобільного телефону та аксесуарів до нього в загальній сумі - 6,499 грн., чехолу та захисного скла до нього на загальну суму - 400 грн., відповідно до положень ст.185 СК України п. 18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 12.03.2020 року справа №520/12681/17 провадження №61-14849св19, не відноситься до додаткових витрат на дитину, тобто не пов`язані з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей, каліцтвом, тощо, а відтак є не обов`язковим, а лише добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, як позивачки у справі, а тому ці витрати не підлягають стягненню в примусовому (в судовому) порядку з батька дитини, як відповідача у справі, який категорично заперечує проти цього.

Вказані витрати не узгоджені з відповідачем, як батьком дитини, а позивачем не доведено їх необхідності.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що такі витрати необхідні у зв`язку з навчанням сина, апеляційним судом відхиляються як такі, що не доведені належним чином, зокрема і щодо необхідної саме такої вартості конкретної моделі телефону.

Судом першої інстанції вірно враховано і дохід кожного з батьків, відсутність узгодження витрат між собою та недоведеність їх виникнення та необхідності.

Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Таким чином, загальні доводи апеляційної скарги щодо необхідності та потреби у коштах на дитину, висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 грудня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 08 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: