Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

за участю секретаря судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою адвоката Гончарова В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гончаров В.В., звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) та громадянина Індії ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з МТСБУ - 130 000,00 грн. страхового відшкодування за майнову шкоду, завдану пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді належного йому транспортного засобу, 8 000,00 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, 4 290,00 грн. у відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності та 614,50 грн. у відшкодування моральної шкоди, а з ОСОБА_3 - 35 063,77 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді належного йому транспортного засобу та 199385,50 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10.08.2021 року в м. Ужгород ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI Coup», реєстр. н/з Великобританії НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з належним позивачеві транспортним засобом «SKODA Kamiq», реєстр. н/з НОМЕР_2 , під його керуванням. Внаслідок даної ДТП транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП, а відтак і у заподіянні шкоди підтверджена матеріалами кримінального провадження, відкритому за фактом цієї ДТП. Розмір заподіяної майнової і моральної шкоди підтверджено належними доказами. Позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування за завдану йому шкоду з вини водія-нерезидента. Однак МТСБУ відмовило у здійсненні такої виплати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Гончаров В.В. надав суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, однак надав суду відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, за останнім відомим місцем проживання. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2021 року, біля 07 год. 28 хв. на вул. Собранецька в м. Ужгород сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «HYUNDAI Coup», реєстр. н/з Великобританії НОМЕР_1 , під керуванням громадянин Індії ОСОБА_3 , та транспортного засобу «SKODA Kamiq», реєстр. н/з НОМЕР_2 , під керуванням позивача.

За фактом цієї ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001108 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та розпочато досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

За результатами такого розслідування і на підставі зібраних доказів, 19.11.2021 року ОСОБА_3 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

23.12.2021 року дане досудове розслідування зупинено у зв`язку переховуванням підозрюваного ОСОБА_3 від слідства та самого підозрюваного оголошено у розшук.

У свою чергу, позивач звернувся до МТСБУ з заявою від 16.05.2022 року про виплату йому страхового відшкодування за завдану йому шкоду з вини ОСОБА_3 .

У відповідь на цю заяву МТСБУ листом від 01.07.2022 повідомило про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону у зв`язку з невиконанням позивачем передбаченого пунктом 33.3 ст.33 Закону обов`язку по зберіганню пошкодженого транспортного засобу у такому стані, у якому він знаходився після ДТП, та по забезпеченню представнику МТСБУ можливості провести огляд цього транспортного засобу.

Згідно з положеннями ст.ст.1187,1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 39.2 статті 39 Закону передбачено, що одним з основними завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (підпункт 39.2.1).

Згідно з п.40.1 ст.40 Закону та п.1.4 Статуту МТСБУ останнє є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями-нерезидентами.

З огляду на такі положення ЦК і Закону суд визнає, що МТСБУ є відповідальним за завдану позивачу шкоду з вини водія-нерезидента (громадянина Індії) ОСОБА_3 .

У відзиві на позовну заяву МТСБУ не заперечує своєї відповідальності за шкоду, завдану позивачеві з вини ОСОБА_3 , однак вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Основні доводи МТСБУ зводяться до того, що позивач не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду представнику МТСБУ, чим позбавив останнього можливості визначити розмір шкоди, а тому МТСБУ правомірно відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону.

Суд не погоджується з такими доводами МТСБУ і відхиляє їх з наступних підстав.

Пунктом 33.3 ст.33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно з підпунктом 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Зі змісту таких положень підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону однозначно слідує, що відмова у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) можлива лише за умови, що невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Отже, якщо страховик (МТСБУ) не довів неможливості встановити вказані факти і обставини, то відмова у виплаті страхового відшкодування є необґрунтованою.

Такої позиції притримується і Верховний Суд, що стверджується його відповідним висновком, наведеним в постанові від 09.01.2019 у справі №638/2795/16.

Натомість, причини і обставини ДТП з участю позивача та розмір майнової шкоди, завданої йому пошкодженням транспортного засобу, підтверджені належними, достатніми і допустимими доказами.

Так, при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001108 належний позивачеві транспортний засіб одразу після ДТП був оглянутий слідчим під час проведення огляду місця події, а згодом і експертом-автотехніком, про що складені відповідні протоколи і експертний висновок.

Розмір майнової шкоди, завданої пошкодженням у ДТП належного позивачеві транспортного засобу, визначений звітом оцінювача ПП ОСОБА_4 від 09.04.2022 №27/22.

Згідно з висновком експерта від 13.10.2021 №9909, складеним за результатами проведення у кримінальному провадженні №0001108 автотехнічної експертизи, причиною настання ДТП є невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що ненадання позивачем для огляду належного йому транспортного засобу після ДТП не позбавило МТСБУ можливості встановити як факт ДТП і причини та обставини її настання, так і розмір шкоди, заподіяної пошкодженням цього транспортного засобу.

Тому, суд вважає, що МТСБУ не мало правових підстав для відмови у виплаті позивачеві страхового відшкодування.

Відповідно до звіту ПП ОСОБА_4 від 09.04.2022 №27/22 розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням належного позивачеві транспортного засобу, за виключенням суми ПДВ (32 412,75 грн.) і суми втрати товарної вартості (22 740,60 грн.), становить 162 063,77 грн.(217 217,12 32 412,75 22 740,60).

Згідно ст.9 Закону страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Станом на дату ДТП розмір страхової суми за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становив 130 000,00 грн. на підставі Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 №566 (в редакції Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.04.2019 №538).

Пунктом 22.1 ст.22 Закону передбачено, що уразі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, МТСБУ має сплатити позивачеві 130 000,00 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням у ДТП належного потерпілому транспортного засобу.

Натомість, різниця між загальним розміром майнової шкоди (162 063,77 грн.) і страховим відшкодуванням (130 000,00 грн.) у сумі 35 063,77 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_3 , як з особи, винної у заподіянні такої шкоди.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На думку суду, позивач не довів достовірними і достатніми доказами розмір завданої йому шкоди, пов`язаної з його лікуванням і з тимчасовою втратою ним працездатності, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення страхової виплати у відшкодування такої шкоди.

Статями 23, 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, і відшкодовується особою, яка її завдала неправомірними діями.

Матеріалами кримінального провадження №0001108 (повідомленням ОСОБА_3 про підозру від 19.11.2021 і висновком судово-медичної експертизи від 14.08.2021 №281) стверджується, що внаслідок ДТП позивачеві завдано тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла лівої ключиці, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

Враховуючи характер таких тілесних ушкоджень і зумовлені ними фізичні страждання позивача, суд вважає, що сума у 30 000,00 грн. є достатньою і домірною для компенсації завданої позивачеві моральної шкоди.

Статтею 26-1 Закону встановлено, що МТСБУ відшкодовує потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи відсутність підстав для виплати позивачеві страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, суд приходить до висновку, завдана позивачеві моральна шкода підлягає стягненню лише з ОСОБА_3 .

За таких обставин, поданий адвокатом Гончаровим В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст..ст. 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (02002, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), в якості страхового відшкодування шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, суму в розмірі 130 000, 00 грн.

Стягнути з громадянина Індії ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), в якості відшкодування майнової шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, суму в розмірі 35063,77 грн. та 35 000, 00 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 25.05.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк