Справа № 182/4008/23
Провадження № 2-о/0182/97/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.11.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря- Власенко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Територіальна громада м. Нікополя, в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту належності документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 14.08.2023 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступні обставини.

Їй на підставі договору дарування належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Своє право власності на нерухоме майно вона оформила належним чином, зареєструвавши його в Нікопольському МБТІ, 27.07.1986 року за реєстровим номером 88.

Інша частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В. від 30 липня 1997 року.

Вона постійно проживає в належній їй частині житлового будинку. Зараз вона хотіла зареєструвати в належній їй частині будинку АДРЕСА_1 свою онучку. Для цього вона звернулась до Нікопольського центру з надання адміністративних послуг. При її зверненні виявилось, що в документах про право власності на частку будинку невірно зазначено її ім`я: замість « ОСОБА_3 », вказано « ОСОБА_3 ». З наведених підстав їй було відмовлено у реєстрації її онучки в належній їй частині будинку.

Виправити невідповідність в правовстановлюючому документі на нерухоме майно вона не може. З цих підстав вона не може розпоряджатись належним їй майном за власним розсудом.

На підставі викладеного, просить встановити факт належності їй, ОСОБА_1 договору дарування, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської нотаріальної контори Новіковою Н.В. від 19.07.1986 року, частини будинку житловою площею 45,6 кв.м з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Ухвалою про відкриття провадження від 02.10.2023 року заява прийнята до розгляду в порядку окремого провадження. Заінтересованій особі був встановлений строк 15 днів з дня отримання такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань та відзиву до суду не надійшло.

В судове засідання заявник не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.28).

Від представника заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу за відсутності представника (а.с.20).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно з паспортом серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.1996 року, прізвище заявника вказано « ОСОБА_4 », ім`я « ОСОБА_3 », по-батькові « ОСОБА_5 » (а.с.10).

Згідно копії картки фізичної особи платника податків, виданої Нікопольською ОДПІ від 30.09.1998 року, заявника вказано « ОСОБА_1 » (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Гор.отдел ЗАГС 23.08.1984 року, прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_6 », ім`я « ОСОБА_3 », по-батькові « ОСОБА_7 » на російській мові (а.с.7).

У відповідності до договору дарування частини житлового будинку від 19.07.1986 року, посвідченого Новіковою Н.В., старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, прізвище ім`я та по батькові особи іменована, як «обдарована» вказано як « ОСОБА_1 » (а.с.4-5).

Таким чином, у зв`язку з наявністю зазначеної розбіжності у написанні по-батькові заявника, остання позбавлена можливості вільно розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Так, у відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Окрім вказаної помилки в написанні по-батькові заявника у Договорі дарування частини житлового будинку від 19.07.1986 року, посвідченого Новіковою Н.В., старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, всі відомості (ім`я та прізвище) в документах співпадають з даними заявника, тому у суду не виникає сумніву той факт, що заявнику дійсно належить даний Договір дарування частини житлового будинку від 19.07.1986 року зареєстрований в реєстрі за № 1-2288.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити.

Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Територіальна громада м.Нікополя, в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту належності документів про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Договору дарування частини житлового будинку від 19.07.1986 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Новіковою Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-2288.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева