Провадження № 2/307/668/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Немеш Д.І.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивача, адвоката - Гримут Т.В.

представника третьої особи - Сєрова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє - адвокат Гримут Тетяна Василівна до ОСОБА_2 , де третя особа, Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє - адвокат Гримут Тетяна Василівна, звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 , де третя особа, Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог представник позивачки зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2010 року., який було розірвано рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим 26.12.2012 року. Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивачки вказує, що сторони проживають окремо, та не перебувають у фактичних сімейних відносинах близько 11 років, дитина проживає з матір`ю, спорів стосовно місця проживання дитини не виникало. Весь час з моменту розлучення та за довго до самого розлучення відповідач життям дитини не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні, навіть не вітав з днем народження починаючи з її п`яти річного віку.

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 7 класі Солотвинського ліцею з угорською мовою навчання імені Яноша Бойоі Солотвинської селищної ради.

Позивачка з дитиною проживає у власному будинку, батько дитини з ними не проживає з 2012 року, відповідач не бачив дитину з її п`яти річного віку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що при розмові з психологом було виявлено, що соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утворює її мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виховує свою доньку в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. Позивачка створює всі умови для розвитку своєї доньки, про це свідчить і фізичне, психічне, моральне та інтелектуальне здоров?я. Зі слів дитини при розмові з психологом, батько не бере участь у вихованні дочки. Дитина в розмові з психологом розповідає, що навіть не пам?ятає свого батька, так як не бачила його з 5 річного віку. Дитині вчасно проводились регулярні амбулаторні огляди. Вона знаходиться на „Д" обліку і постійно відвідує лікаря з мамою. Нагляд за станом здоров?я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює також позивачка, батько дитини станом та здоров?ям дитини не цікавиться.

За рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим 17.10.2017 року по справі № 307/1851/17 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1300 грн., щомісячно до повноліття дитини. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має значну заборгованість з несплати аліментів на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач на жодний контакт з позивачкою, та з своєю дитиною не йде, тому 09.03.2023 року та 09.04.2023 року, ОСОБА_1 на особисту адресу проживання відповідача було направлено лист-попередження та повторний лист-попередження про зміну ставлення відповідача до виховання та утримання дитини. Проте відповідач проігнорував дані попередження та жодним чином не змінив своє відношення до виконання батьківських обов?язків, тобто він фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини повністю.

Враховуючи наведене, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24.08.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник, адвокат Гримут Т.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №№433, 162 в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Представник третьої особи Сєрова О.В. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 12 січня 2011 року виконкомом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, сторони являються батьками ОСОБА_3 . (а.с.14).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 26.12.2012 року у цивільній справі №711/10187/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 шлюб між сторонами, розірвано. (а.с.15).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 17.10.2017 року у цивільній справі №307/1851/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 збільшено розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.03.2013 року і стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 1300 гривень щомісячно до її повноліття, з моменту набрання рішення законної сили (а.с.16).

Актом обстеження матеріально-побутових умов Солотвинської селищної ради підтверджено, що ОСОБА_3 проживає з позивачкою та її матір`ю у власному будинку. Батько дитини з ними не проживає з 2012 року, участі у її вихованні та утриманні не приймає. (а.с.17).

З довідки №75 від 15.06.2023 року виданою директором Солотвинського ліцею з угорською мовою навчання імені Яноша Бойоі Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Марина І., вбачається, що ОСОБА_3 , навчається у 7 класі. (а.с.18).

Згідно психолого - педагогічної характеристики виданої практичним психологом ОСОБА_4 вбачається, що соціально-підтримуюче оточення для ОСОБА_3 , утворює її мати ОСОБА_1 , яка виховує свою доньку в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. Позивачка створює всі умови для розвитку своєї доньки, про це свідчить і фізичне, психічне, моральне та інтелектуальне здоров?я. Зі слів дитини при розмові з психологом, батько не бере участь в її вихованні. Дитина зазначила, що навіть не пам?ятає свого батька, так як не бачила його з 5 річного віку. (а.с.19).

Згідно довідки №146 від 16.06.2023 року виданої сімейним лікарем ОСОБА_5 , вбачається, що дитина знаходиться на «Д» обліку і постійно відвідує лікаря з мамою, яка піклується про дитину, всі рекомендації виконує. Батько дитини станом здоров`я дитини у лікаря не цікавиться. (а.с.20).

Згідно розрахунків заборгованості по аліментам ОСОБА_2 станом на 27.05.2021 має заборгованість у сумі 47 900,00 грн., що також стверджується довідкою виданою Тячівським РВ ДВС Південно західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №18591/199-38 від 27.05.2021 (а.с.21-30).

Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 10.02.2023 року №7934 вбачається, що ОСОБА_1 , не отримувала аліменти від ОСОБА_2 за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року згідно з виконавчим листом №307/1851/17, який видано 20.11.2017 року. (а.с.31).

Згідно письмових свідчень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вбачається, що дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, батько дитину не відвідує та не виконує свої батьківські обов`язки. (а.с.40-48).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в останнє бачила відповідача близько чотирьох або п`яти років тому назад. Ще за час життя матері відповідача, він час від часу до дитини приходив, оскільки вона як бабуся бажала, щоб він допомагав дочці. Одна після її смерті перестав дитину підтримувати та аліменти не сплачував.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з сім`єю позивачки близько восьми років. Їй відомо, що на протязі цього періоду відповідач приходив до дитини лише одного разу на день народження, коли дочці виповнилося п`ять років. З того часу вона небачила відповідача жодного разу. Їй також відомо, що відповідач має в своєму розпорядженні номер мобільного телефону дочки, однак дитині жодного разу , не телефонував. Дитина відвідуючи садочок, питала про батька, однак останній нею не цікавився, хоч мати не прешкоджала відповідачу у вихованні їх спільної дитини.

Згідно (ст. 171 ч.ч.2, 3 СК України) дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав, хоча й не зобов`язаний врахувати думку дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

В забезпечення присутній під час розгляду справи неповнолітній ОСОБА_3 прав, суд відповідно до положень ст. 45 ЦПК України, в присутності представника органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Закарпатської області Сєрова О.В., заслухав ОСОБА_3 .

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні зазначила, що вона навчається у школі у восьмому класі та з садочка батька вона не бачила. Він проходив повз дому та до будинку жодного разу, не заходив. До школи також він не приходить та навчанням не цікавиться.

Вказані та встановлені під час розгляду справи обставини, дають суду підстави дійти висновку про неналежність та небажання виконання відповідачем, свого батьківського обов`язку з утримання та виховання дитини.

Відтак віднесення на користь відповідача визначених ст. 151 ч.1 СК України батькам гарантій на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, у даній справі не відповідали б інтересам неповнолітньої ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Закарпатської області від 04.10.2023 року №477/05-27, орган опіки та піклування прийшов до висновку про надання згоди на позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 .

Зі змісту вказаного висновку випливає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочки ОСОБА_3 . На засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Горват Ф.І., не з`явився, про що свідчить безвідповідальність та байдужість до долі своєї дитини, а відтак позбавлення відповідача батьківських прав, відповідає інтересам дитини (а.с.73-76).

Повною мірою вищезгаданий висновок органу опіки та піклування цим висновкам суду відповідає, є всебічним, об`єктивним щодо суттєвих обставин, які пов`язуються з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 .

Наведені у висновку факти та обставини підтверджуючі доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, самі по собі мають місце, та оцінюються судом в контексті дійсних взаємовідносин батька та дитини, яких по суті не існує, на що вказує бездіяльність поведінки батька, що має істотне значення для правильного, законного і обґрунтованого висновку з чутливого сімейного питання.

Таким чином, позивачкою доведено, відсутність можливості зберегти зв`язок між батьком і дитиною та доведено наявність винної поведінки відповідача щодо ухилення від його участі у виконанні покладеного на нього Законом батьківського обов`язку, щодо утримання та виховання дитини.

Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінки. У своєму рішення (справа "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року) суд зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо, без будь-яких поважних на те причин, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, а отже позбавлення його батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини, є виправданою мірою, спрямованою на захист прав дитини, що має пріоритетне значення при вирішенні справи, а відтак позовні вимоги позивачки про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 з відповідача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України на підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в тридцяти денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради в особі виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Закарпатської області, , адреса: смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, Тячівського району, Закарпатської області.

Визначити час складення повного тексту рішення суду 29 листопада 2023 року.

Головуючий М.М. Бряник