Справа № 216/4023/22
Провадження № 2/216/846/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

29 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що у період з 30.07.2011 по 27.01.2020 сторони перевали у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.10.2019 з відповідача на користь позивача стягнено аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

08.07.2020 Подільським відділом державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) розпочато виконавче провадження № 62506141 з метою примусового виконання вказаного рішення. Починаючи з вересня 2019 року по липень 2022 року відповідачем не сплачувались аліменти, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 13 783,90 грн.

Розмір пені за період з вересня 2019 року по липень 2022 року складає 15 858,51 грн, виходячи з наступного розрахунку:

- 1326,49 грн (заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2019) х 1035 (кількість днів прострочення) х 1% = 13 729,17 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 1326,49 грн;

- 1743,97 грн (заборгованість зі сплати аліментів за жовтень 2019) х 1004 (кількість днів прострочення) х 1% = 17 509,45 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 1743,97 грн;

- 1715,11 грн (заборгованість зі сплати аліментів за листопад 2019) х 974 (кількість днів прострочення) х 1% = 16 705,17 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 1715,11 грн;

- 2133,63 грн (заборгованість зі сплати аліментів за грудень 2019) х 943 (кількість днів прострочення) х 1% = 20 120,13 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 2133,63 грн;

- 962,40 грн (заборгованість зі сплати аліментів за січень 2020) х 912 (кількість днів прострочення) х 1% = 8777,08 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 962,40 грн;

- 962,40 грн (заборгованість зі сплати аліментів за лютий 2020) х 883 (кількість днів прострочення) х 1% = 8497,99 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 962,40 грн;

- 889,50 грн (заборгованість зі сплати аліментів за березень 2020) х 852 (кількість днів прострочення) х 1% = 7578,54 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 889,50 грн;

- 336,32 грн (заборгованість зі сплати аліментів за квітень 2020) х 822 (кількість днів прострочення) х 1% = 2764,55 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 336,32 грн;

- 0 грн (заборгованість зі сплати аліментів за травень 2020) х 791 (кількість днів прострочення) х 1% = 0 грн;

- 0 грн (заборгованість зі сплати аліментів за червень 2020) х 761 (кількість днів прострочення) х 1% = 0;

- 962,40 грн (заборгованість зі сплати аліментів за липень 2020) х 730 (кількість днів прострочення) х 1% = 7025,52 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 962,40 грн;

- 962,40 грн (заборгованість зі сплати аліментів за серпень 2020) х 699 (кількість днів прострочення) х 1% = 6727,17 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 962,40 грн;

- 2898,49 грн (заборгованість зі сплати аліментів за вересень 2020) х 669 (кількість днів прострочення) х 1% = 19390,89 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 2898,49 грн;

- 1762,12 грн (заборгованість зі сплати аліментів за жовтень 2020) х 638 (кількість днів прострочення) х 1% = 7025,52 грн, але не більше 100% пені за несплату аліментів за вказаний період, тобто 962,40 грн.

Загальна сума пені перевищує розмір заборгованості відповідача по несплаті аліментів, а тому позивач просила суд стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 783,90 грн.

18 січня 2023 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позов. Як на підставу заперечень посилався на те, що станом на 04.10.2022 у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини. Позивач не надала до позову переписку з адміністрацією Подільського відділу державної виконавчої служби в м. Кропивницькому, де йдеться про невизнання позивачем отримання грошей в якості аліментів через АТ КБ «ПриватБанк». Станом на теперішній час існує передплата зі сплати аліментів в розмірі 14 690,48 грн. Просив суд відмовити позивачу в позові.

Позивач надала суду відповідь на відзив 03 лютого 2023 року, та просила врахувати, що в додатках до відзиву міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2022 відповідно до якого заборгованість станом на 30.09.2022 відсутня, однак вказаний розрахунок виданий значно пізніше від того розрахунку на який позивач посилалася в позові, а тому на час звернення позивача до суду у відповідача була заборгованість зі сплати аліментів. Крім того, відповіді з АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022 підтверджують лише факт зарахування коштів на карткові рахунки які вказані відповідачем, однак цільове призначення коштів не відоме.

Позивач у судовезасідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що в період з 30 липня 2011 року по 27 січня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у судовому порядку.

Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/5536/19 від 04.10.2019, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.08.2022 № 34614/19.12-24/7 виданогостаршим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пісною В., станом на 29.07.2022 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 становить 13 783,90 грн.

Разом з тим, розрахунками заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2022 № 42143/19.12-24/7, та від 16.01.2023 № 2327/30.22-25/7, виданихстаршим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пісною В., встановлено, що станом на 30.09.2022, та станом на 01.01.2023 у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022 адресованого ОСОБА_2 на його звернення від 01.09.2022 щодо надання доказів щомісячної сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 на рахунок її матері ОСОБА_1 по номеру карти № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 за період з січня 2019 року по грудень 2021 року повідомлено, що за вище оговорений період було успішно здійснено платежі за вказаними реквізитами. Повернення за вищевказаними платежами не відбулося.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Відповідно до ст.ст 196, 197 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

СК України не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Вказаний правовий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19.

Враховуючи докази надані сторонами, беручи до уваги розрахунки заборгованості зі сплати аліментів видані старшим державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пісною В., лист АТ КБ «ПриватБанк» від 15.09.2022, судом встановлено, що відповідачем здійснювалась щомісячна сплата аліментів на утримання дитини, а заборгованість по аліментах зазначена у розрахунку старшого державного виконавця від 26.08.2022 № 34614/19.12-24/7 виникла з незалежних від нього причин, що свідчить про відсутність в нього умислу на ухилення від сплати заборгованості по аліментах, а тому підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у суду немає, відтак з цих підстав суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 191, 196, 197 СК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Онопченко