Справа № 478/1460/23 Провадження № 2/478/314/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали позовної заяви фермерського господарства «Леся» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Гагашкіна Лілія Іванівна, яка діє в інтересах ФГ «Леся» (в особі голови ФГ Мунтянова П.О.), звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ЦПК України, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обов`язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ФГ «Леся» підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до п. п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких сторони вступають між собою у спірні правовідносини. Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких грунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення. Позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто, бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію. У разі порушення цивільного права чи інтересу у особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Так, виходячі із змісту позовних вимог та прохальної частини позову вбачається, що позивачем обрано такий спосіб захисту порушених прав як витребування майна з чужого незаконного володіння (земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169).

Позовні вимоги аргументує тим фактом, що вказані спірні земельні ділянки, право власності на які в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за відповідачами, знаходяться в складі угідь, які знаходяться у користуванні позивача (ФГ «Леся»), та є одними і тими же самими земельними ділянками.

Предметом доказування в даній справі є в тому числі доведення факту тотожності, а саме того факту, що сформовані спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169, виділені в натурі на місцевості як суб`єкти цивільних прав, та належать на праві власності позивачам, входять до складу угідь, які знаходяться у користуванні ФГ «Леся».

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що в складі угідь ФГ «Леся» знаходиться масив земельних ділянок, загальною площею 50 га ріллі. Вказаний масив земельної ділянки складається з трьох окремих земельних ділянок: земельної ділянки наданої у власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 1624 колишньому засновнику та голові фермерського господарства «Леся» Лазаревич А.П., площею 6,0 га ріллі, земельної ділянки наданої у приватну власність члену (голові) ФГ «Леся» ОСОБА_4 , площею 9,6591 га ріллі з кадастровим номером :04:000:0152, та земельної ділянки, яка на підставі державного акту на право постійного користування землею серії МК № 013622 передана в постійне користування ФГ «Леся», загальна площа якої з урахуванням проведеного розпаювання земель ФГ «Леся» між засновниками та членами ФГ становить 34,4 га ріллі.

Із змісту позовної заяви, не вбачається, із складу якої саме конкретної ділянки відбулась передача (надання) у приватну власність відповідачам земельних ділянок.

З тексту позовної заяви вбачається, що вказані спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169, загальною площею 6,0 га ріллі, передані відповідачам із складу земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0152, площею 9,6591 га ріллі, яка знаходиться у власності позивача («… стало відомо про поділ земельних ділянок що перебувають у приватній власності ОСОБА_4 …»).

За вказаних обставин вбачається порушення законних прав та інтересів титульного володільця вказаної спірної земельної ділянки - фізичної особи, власника земельної ділянки ( ОСОБА_4 ), право власності якого на вказану земельну ділянку зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тобто стороною по справі, позивачем, повинен виступати саме власник земельної ділянки, оскільки в даному випадку порушення прав ФГ «Леся», як землекористувача вказаної земельної ділянки є похідними від відновлення порушених прав власника земельної ділянки в частині розпорядження набутою власністю та орендодавця.

З огляду на те, що позов подано юридичною особою, - ФГ «Леся», можно дійти висновку, що передача у власність відповідачам земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169, відбулась за рахунок або земель постійного користування, які були надані ФГ «Леся» у постійне користування на підставі державного акту, що у такому випадку призведе до порушення прав юридичної особи (позивача) в особі ФГ «Леся» як землекористувача вказаних земельних ділянок, або, з урахуванням загальної площі земельної ділянки (ділянок), - 6,0 га, із складу земельної ділянки, яка знаходилась на підставі державного акту серії МК № 1624 у приватній власності колишнього засновника та голови ФГ «Леся» ОСОБА_5 , що призведе до порушення прав титульного володільця вказаної земельної ділянки ( ОСОБА_5 ) - його спадкоємців.

Як вбачається із змісту позовної заяви, колишній засновник та голова ФГ «Леся» ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте жодних даних про те, хто є спадкоємцем вказаної земельної ділянки, оформлення спадкоємцями права власності на спадкове майно, оформлення орендних відносин між спадкоємцями вказаної земельної ділянки та ФГ «Леся» як орендаря та землекористувача земельної ділянки до суду не надано.

Предметом доказування в даній справі є в тому числі доведення факту тотожності, а саме того факту, що сформовані спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169 передані у власність та виділені в натурі (на місцевості) саме із земель приватної власності засновника та членів ФГ «Леся» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (його спадкоємців) або із складу земель які знаходяться в постійному користування ФГ «Леся», тобто фактично є однією й тією ж самою земельною ділянкою.

Проте, жодних доказів того, з якої саме з трьох земельних ділянок, які входять до складу угідь ФГ «Леся», які б могли ідентифікувати, що саме з цього масиву земель відбулась передача у власність відповідачам земельних ділянок з вказаними кадастровими номерами суду не надано. До позовної заяви не надано жодного документу на підтвердження того що спірні земельні ділянки які надані у власність відповідачам, надані саме із земель які знаходяться у власності голови (членів ФГ) або постійному користуванні ФГ (планово-картографічний матеріал, схеми місця розташування спірних земельних ділянок, абриси, польові виміри, кадастрові плани, викопіювання Володимирівської сільської ради місця розташування земельних ділянок які знаходяться в землекористуванні позивача та у власності відповідачів.

За вказаних обставин, на підтвердження обґрунтування позовних вимог в цій частині позивачу слід надати суду копії землевпорядної (проектно-технічної) документації із землеустрою, на які посилається позивач у своєму позові («Технічну документацію із землеустрою по складанню державних актів на землю та на право постійного користування землею гр. ОСОБА_5 для ведення селянського (фермерського) господарства загальною площею 50 га, в тому числі у власність 6 га в межах території Олександрівської сільської ради Баштанського (колишнього Казанківського) району Миколаївської області»; «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки члену фермерського господарства «Леся» ОСОБА_4 у власність для ведення фермерського господарства із земель фермерського господарства «Леся» в межах території Олександрівської сільської ради»).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки - це землевпорядна документація, яка розробляється при першому оформленні права власності (як у випадку з відповідачем) або користування (оренди) на землю, при зміні цільового призначення землі та інших випадках та відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

- пояснювальну записку;

- матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

- розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

- перелік обмежень у використанні земельної ділянки;

- кадастровий план земельної ділянки.

Кадастрові зйомки - комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Таким чином вказана проектна документація містить інформацію, достатню для ідентифікації спірних земельних ділянок та їх фактичне місце розташування на місцевості.

Сформовані земельні ділянки в результаті відведення підлягають Реєстрація земельних ділянок в кадастрі (ДЗК).

Для реєстрації земельної ділянки в земельному кадастрі (ДЗК), власник подає місцевому державному кадастровому реєстратору (місцеве управління Держгеокадастру) відповідні документи, в тому числі спеціальний електронний обмінний файл (XML-файл);

Обмінний файл XML - це файл обміну результатами землевпорядних робіт в електронному вигляді. Він формується на кожну земельну ділянку, відповідно до вимог встановлених Державним комітетом України із земельних ресурсів. Обмінний файл формується у вигляді фалу формату XML, код - Unicode (UTF-8).

Файл обміну результатів землевпорядних робіт, містить всю необхідну інформацію про земельну ділянку - цільове призначення, площу, угіддя, координати поворотних точок, кадастровий номер, дані про власника (користувача) ділянки, інформацію про виконавця землевпорядних робіт, дані про суміжних землевласників (землекористувачів) та інше.

За вказаних обставин позивачу слід долучити до позовної заяви обмінні XML-файли (в електронному вигляді/на електронному носії) на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0167 та земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0167, :01:000:0168, :01:000:0169, за якими можливо ідентифікувати спірні земельні ділянки та визначитись з їх фактичним місцем розташування.

Держателем архівного фонду документації із землеустрою та обмінних файлів ДЗК (в електронному вигляді) є ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та його структурні підрозділи, яка заявлена як третя особа.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 42, 48 ЦПК України, у справах позовного провадження в цивільному процесі учасниками справи є сторони, треті особи.

За вказаних обставин, з урахуванням уточненої інформації, позивачу слід уточнити сторін по справі (позивача, третіх осіб) в залежності від встановлених обставин (юридична особа ФГ «Леся» в особі голови ФГ, власник земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0167 ОСОБА_4 , спадкоємець (спадкоємці) земельної ділянки належної колишньому засновнику та голові ФГ «Леся» ОСОБА_5 або в разі відсутності спадкоємців та визнання вказаної земельної ділянки відумерлою спадщиною Володимирівську сільську раду Баштанського району Миколаївської області. Також в залежності від встановлених обставин позивачу слід визначитись з належним способом захисту порушених прав, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав (витребування майна з чужого незаконного володіння) та можливе прийняття судового рішення на користь позивача в редакції заявлених позовних вимог не буде слугувати достатньою правовою підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині скасування запису про право власності відповідачів.

В силу вимог ЦПК України, суд не може самостійно усунути недоліки, в частині уточнення позовних вимог позивача.

Вказана позовна заява була сформована та надійшла через систему «Електроний суд». Роздруківка відсканованих та прикріплених матеріалів та документів - додатків до позивної заяви є низької якості та фактично є нечитаємі. З огляду на викладене позивачу слід надати до суду належної якості копії вказаних у додатку документів в кількості екземплярів в залежності від заявлених сторін по справі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява ФГ «Леся» підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву фермерського господарства «Леся» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених в мотивувальній частині рішення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Іщенко Х.В.