Дата документу 23.05.2023
Справа № 334/2189/23
Провадження № 2/334/1319/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Копія зазначеної ухвали була надіслана позивачу на вказану нею адресу, яку вона отримала 11.05.2023 року.

19.05.2023 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, однак позивачка вказані недоліки не усунула.

Таким чином, до теперішнього часу заявником не усунуті недоліки, зазначені в ухвалі судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року,гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідач не мав зареєстрованого в Україні місця проживання чи перебування, а зі слів позивачки проживав разом з нею без реєстрації у м. Запоріжжя.

З метою визначення підсудності вказаної цивільної справи Ленінському районному суду м. Запоріжжя Губіна В. Ю. до заяви від 19.05.2023 року долучила акт про місце проживання ОСОБА_2 від 16.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 засвідчили, що за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з листопада 2019 року до 18.02.2020 року фактично проживав з ОСОБА_1 її чоловік ОСОБА_2 без реєстрації місця проживання, в квартирі наявне майно, особисті речі ОСОБА_2 , його одяг та інші ознаки, які вказують на фактичне проживання цієї особи в ній.

Суддя звертає увагу позивача, що акт про місце фактичного проживання відповідача ОСОБА_2 від 16.05.2023 складений невідомими особами, підписи вказаних осіб жодним чином не посвідчені та взагалі його зміст є досить сумнівним. Згідно вказаного акту, нібито, у квартирі позивачки зберігся одяг та інші особисті речі відповідача, що на думку суду також не є місцем знаходження майна відповідача у розумінні положень ч. 10 ст. 28 ЦПК України для визначення підсудності справи Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Таким чином, через не усунення виявлених судом недоліків, вважаю, позовна підлягає поверненню та визнання її не поданою.

Також суд повідомляє позивача про те, що відповідно до ч. 7ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючисьст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - вважати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Філіпова І. М.