Провадження № 2/522/7824/23
УХВАЛА

30 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки «KIA» модель «SORENTO», 2013 року випуску.

Заяву про забезпечення позову мотивувала тим, що за час спільного проживання сторони за спільні кошти подружжя придбали майно, зокрема автомобіль марки «KIA» модель «SORENTO», 2013 року випуску. Це майно є спільною сумісною власністю, проте на час подання позову спірний автомобіль зареєстрований за відповідачем, який при отриманні інформації про надходження даного позову до суду може здійснити заходи щодо переховування цього майна або ж відчуження його на користь третіх осіб за заниженою ціною.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом установлено, що між сторонами існує спір, зокрема щодо автомобіля марки «KIA» модель «SORENTO», 2013 року випуску.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просить суд, зокрема, в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості частки спірного автомобіля марки «KIA» модель «SORENTO», 2013 року випуску, у розмірі 360 700 грн.

Отже, предметом спору у даній справі є придбане сторонами у шлюбі рухоме майно, однак позивач не ставить питання про визнання за нею права власності на це майно, а просить стягнути з віповідача на свою користь грошову компенсацію вартості його частки у розмірі 360 700 грн.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, ураховуючи, що предметом спору у справі є, зокрема, рухоме майно, однак позивач не порушує питання про визнання за нею права власності, а зазначає про стягнення з відповідача на її користь компенсаційної виплати вартості частки автомобіля, тому такий вид забезпечення позову, як накладення арешту, при таких правовідносинах не є доцільним.Накладення арешту на автомобіль є невиправданим та надмірним тягарем, який обмежує право власності відповідача.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 квітня 2022 року в справі № 391/7/21.

За змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення позову відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА