ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4607/23 Справа № 210/1964/22 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Держава Україна в особі Департаменту патрульної поліції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державна казначейська служба України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (суддя Літвіненко Н.А.), ухваленого в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У липні 2022 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державна казначейська служба України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що о 02.02.2022 відносно неї інспектором ВР та ОМ ДТП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП НП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №230916 за ст. 124 КУпА, в якому зазначено, що 20.01.2022 о 17:55 годин, пл. Домнобудівників, в районі будинку №2 м. Кривого Рогу водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «GEELY MR-7151A», р.н. НОМЕР_1 , відповідно та вчасно не оцінила зміну дорожньої обстановки при виконанні маневру лівого повороту, змінюючи напрямок руху не переконалась в безпеці маневру, не дала дорогу транспортному засобу, що виконував об?їзд, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем «SKODA SUPERB», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження чим спричинено матеріальні збитки, постраждалі при ДТП - відсутні.

Вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення, разом з іншими зібраними матеріалами направлено для розгляду до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

07.04.2022 постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, яка набрала законної сили. провадження по справі 210/625/22 за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В мотивувальній частині вказаної постанови, суд дійшов обґрунтованого висновку, що інший учасник дорожнього руху, а саме водій ОСОБА_2 діяв в супереч вимогам ПДР України, що в свою чергу призвело до ДТП.

Внаслідок противоправних дій працівників полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УП в Дніпропетровській області, що полягало у незаконному притягненні до адміністративної відповідальності, яка за змістом норм глав 19-21 КУпАП розпочинається зі стадії складання відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення, позивачу заподіяно моральні страждання, які полягали у порушенні сну, погіршені стану самопочуття та звичного ритму життя. душевних стражданнях, які вона зазнала в наслідок пошкодження майна та у зв`язку з позбавленням її подальшої можливості на безперешкодне отримання страхового відшкодування, протиправній поведінці відносно неї з боку співробітників поліції, необхідності пошуку кваліфікованої юридичної допомоги та додаткових витратах на захист та відновлення порушених прав. Також це суттєво ускладнило життєву ситуацію у родині, у зв`язку з виникненням недовіри до неї та необхідністю нести суттєві фінансові втрати на тлі важкого для родини фінансового становища.

На підставі вищевикладеного позивач вважає, що їй спричинено моральну шкоду, яку просить стягнути з Держави України через Державну казначейську службу України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь у розмірі 25000,00 грн. та правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Державна казначейська служба України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що підставою для відшкодування моральної шкоди є закриття провадження про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Даними діями позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про незаконне притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється незалежно від того, чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення , накладеного судом штрафу.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на апеляційну скаргу Департамент патрульної поліції зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, є лише документом,який фіксує певні обставини, і не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тільки підставою для подальшого вирішення питання щодо притягнення особи, відносно,якої він складений до адміністративної відповідальності при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник Департамента патрульної поліції Хайло Р.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що 02.02.2022 року відносно ОСОБА_1 працівником патрульної поліції інспектором ВР та ОМ ДТП ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Козачук М.В., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №230916 відповідно до якого, 20.01.2022 року о 17.55 год. в Металургійному районі м. Кривий Ріг, пл. Домнобудівників, в районі буд. 2, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «GEELY MR 7151A» реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно та своєчасно не оцінила зміну дорожньої обстановки, при виконанні маневру лівого повороту змінюючи напрямок руху не переконалась в безпеці маневру та не дала дорогу транспортному засобу, що виконував її об`їзд , в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Skoda Super B» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, постраждалі при ДТП відсутні. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.3 б, 10.1 ПДР України, за що передбачено відповідальність за статтею 124 КУпАП (а.с. 17).

Згідно постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2022 року провадження у справі №210/625/22 про адміністративне правопорушення за складеним протоколом серії ААД №230916 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 19.04.2022 року (а.с. 21-24).

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, остання пояснює, що з 2008 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 їй на праві приватної власності належить автомобіль «GEELY MR-7151A», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на постійній основі користується ОСОБА_1 .

Так, 20.01.2022 року ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_1 стала учасником ДТП під час керування вищезазначеним автомобілем.

В своїх поясненнях мати позивача пояснює, що її донька після потрапляння в ДТП та складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, переносить постійні переживання, перебувала у розпачі, не находила собі місця, постійно жалілась на поганий стан почуття та сильно переживала (а.с. 25-27).

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , яка є подругою ОСОБА_1 та яка також вказує, що остання переносить постійні переживання, перебувала у розпачі, жалілась на поганий стан почуття (а.с. 28-29).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів незаконності дій відповідача, жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до неї застосовано не було, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права, відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини п`ята, шоста статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Звертаючись з позовними вимогами позивач ОСОБА_1 посилалась на те , внаслідок протиправного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, їй заподіяно моральні страждання, які полягали у порушенні сну, погіршені стану самопочуття та звичного ритму життя, душевних стражданнях, які вона зазнала в наслідок пошкодження майна та у зв`язку з позбавленням її подальшої можливості на безперешкодне отримання страхового відшкодування, чим завдали їй суттєвих моральних страждань, що призвело до порушення його нормальних життєвих та професійних зв`язків.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановивши, що позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій відповідачів, оскільки жодного адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП, до нього застосовано не було, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, так як відповідно до статей 283, 284 КУпАП таке питання може бути вирішено лише судом, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її винесення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: