Справа № 700/968/23
Провадження № 2/700/305/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого - судді: Пічкура С.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОФІТ ФАЙНЕНС звернулося до ОСОБА_1 із позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту №001-23766-200613 від 20.60.2013 року у розмірі 43209 грн. 44 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача вказує, що 20.06.2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надав у кредит ОСОБА_1 в розмірі 12 000, 00 грн. згідно заяви № 00-23766-200613. Відповідно до кредитного договору кредитні кошти надано на 50 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок Відповідача, що підтверджується випискою з рахунку НОМЕР_1 за період 20.06.2013 по 25.06.2013 від 25.06.2013 року.

02.06.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс" укладено договір № 2253/К про віступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.

Станом на дату звернення до суду з позовом, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 43209, 44 грн., з яких: 9749, 51 грн. - основна сума заборгованості; 5051, 01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 27640,80- заборгованість по комісії, 505,98 грн. - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 262, 41 грн. - сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків.

Всупереч умов Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивачем до суду.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 17.10.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Від відповідача 02.11.2023 року надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості в порядку ст. 178 ЦПК України. Відповідач просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю ПРОФІТ ФАЙНЕНС про стягнення заборгованості у тому числі внаслідок спливу строку позовної давності.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, що містяться у матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20.06.2013 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надав у кредит ОСОБА_1 в розмірі 12 000, 00 грн. згідно заяви № 00-23766-200613. Відповідно до кредитного договору кредитні кошти надано на 50 місяців, шляхом перерахування на поточний рахунок Відповідача, що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_1 за період 20.06.2013 по 25.06.2013 від 25.06.2013 року.

02.06.2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Профіт Файненс" укладено договір № 2253/К про віступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором відступлено позивачу.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Суд виходить із презумпції правомірності правочину - вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Докази на спростовання факту підписання відповідної анкети-заяви та заяви відповідачем не надано.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком склала 43209, 44 грн., з яких: 9749, 51 грн. - основна сума заборгованості; 5051, 01 грн. - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 27640,80- заборгованість по комісії, 505,98 грн. - сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 262, 41 грн. - сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків.

Проте, 02 листопада 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив застосувати строки позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав при цьому, поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Ураховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, слід дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Такий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.

Позивач звернувся з позовом до відповідача після спливу більше п`яти років з моменту настання дати поверення кредиту. Строк кредиту становить п`ятдсят місяців, тобто до серпня 2018 року, проте з цього часу строк позовної давності не переривався, та позивач з відповідним позовом до суду не звертався.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позов позивач теж не спростував, хоча отримав копію відзиву 06 листопаад 2023 року.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що оскільки ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» пропущено строк позовної давності, за наявності заяви ОСОБА_1 про його застосування, в задоволенні позову необхідно відмовити.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що у задоволенні позову ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» про стягнення з відповідача заборгованості слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача, відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 141,258, 259, 263-265, 267, 268, 279, 352 ЦПК України, ст.ст. 204,207,256, 257, 258, 259, 261, 266,267, 526, 527, 549, 626, 629, 631,634, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОФІТ ФАЙНЕНС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.Д.Пічкур