Справа № 489/551/23
Провадження №2-о/489/39/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого позовного провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Інгульський районний відділ управління державної міграційної служби України в Миколаївській області

встановив.

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просив встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно, безвиїзно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року на підтвердження належності до громадянства України. Мотивуючи свої вимоги тим, що він народився в місті Миколаєві ІНФОРМАЦІЯ_2 . З дня народження він постійно проживав на території України за адресою: АДРЕСА_1 . По сьогоднішній день, він нікуди не виїжджав за межі України. З 2014 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У 1980-х роках він уклав шлюб з ОСОБА_2 . У 1993 році рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва шлюб між ними було розірвано. При досягненні відповідного віку отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. З 1974 року по 1992 року працював на підприємства, які розташовані в м. Миколаєві. Так як він втратив паспорт радянського зразка, не міг оформити паспорт громадянина України. Крім того, на той час він перебував в місцях позбавлення волі. При зверненні до Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС в Миколаївські області, з приводу оформлення паспорта громадянина України, йому було відмовлено, у зв`язку з не підтвердженням належності до громадянства України. Встановлення факту постійного проживання на території України, йому потрібно для отримання паспорта громадянина України.

Ухвалою суду від 13.02.2023, заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Заявник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи не з`явився, заперечень щодо заяви не надав.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, Миколаївської області, Республіки УСРСР, батьками якого є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно по квартирної картки форми Ф-3, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.06.1985 по 18.11.1997. Прийнято на військовий облік 11.10.1991.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з:

- 01.09.1974 по 22.07.1976 навчався в Професійно-технічному училищі № 2;

-23.07.1976 по 17.10.1977 працював столярем у Миколаївському підприємстві «Кінотехпром»;

-22.11.1977 по 26.01.1978 столярем на Миколаївському суднобудівельному заводі м. Миколаєва;

-20.11.1978 по 02.01.1979 комплектувальником шкіросировини на Миколаївському шкіряному заводі;

-03.08.1983 по 03.09.1983 верстатником розпилювачем на Миколаївському обласному підприємстві «Миколаївоблтара»;

- 3.10.1983 по 20.12.1983 столяром на ПМК-249;

-05.03.1984 по 18.06.1984 формувальником на Миколаївському заводі «Дормашина»;

-03.11.1986 по 16.12.1986 столяром Ремонтно-будівельного управління Миколаївського облпотрабсоюза;

- 02.07.1987 по 01.09.1987 столяром Південний турбінний завод «Зоря»;

- 09.02.1988 по 03.08.1988 стропальником на заводі «61-Комунара»;

- 01.04.1992 по 02.10.1992 стропальником на заводі «61-Комунара»;

- 17.10.1994 по 23.11.1994 вантажником в АТ «Укрпромжелдортранс».

Відповідно до довідки про звільнення серії МИК № 09926, ОСОБА_1 відбував покарання в місцях позбавлення волі з 20 квітня 2009 року по 03 липня 2014 року. Після звільнення прямує до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що 1980-х роках він уклав шлюб з ОСОБА_2 . У 1993 році рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва шлюб між ними було розірвано

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.05.2014, змінено договори найму житлових приміщень внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї: АДРЕСА_1 із 3 кімнат, житловою площею 40,7 кв.м, із ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , у зв`язку зі смертю.

Згідно заяви про реєстрацію місця проживання від 09.12.2014, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув за адресою: АДРЕСА_1 . В проведенні реєстрації місця проживання ОСОБА_5 не заперечувала.

Заявник в своїй заяві зазначає, що паспорт громадянина України він не отримував.

Як вбачається з листа Інгульського районного відділу у м. Миколаєві Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області від 25.11.2020 за № 4812-1424/4812.1-20, згідно проведених перевірок, особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорту колишнього СРСР зразка 1974 року.

Згідно довідки Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області від 27.11.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався до Інгульського РВ у м. Миколаєві УДМС в Миколаївській області із заявою з приводу видачі паспорта громадянина України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

В своїй заяві заявник зазначає, що без встановлення факту постійного проживання на території України він позбавлений можливості отримати паспорт громадянина України та на підставі цього вирішити свої життєві проблеми.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України», і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України.

Вирішуючи вимогу, щодо встановлення особи суд виходить за наступного.

У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про громадянство» паспорт громадянина України є документом, що підтверджують громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно частини 2 ст. 3 ЗУ «Про громадянство», особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві.

Таким чином, на момент проголошення незалежності України, тобто станом як на 24.08.1991 так і на 13.11.1991 року заявник набув громадянство СРСР. Окрім того, в цей період заявник постійно проживав в АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, відповідно до Закону України "Про громадянство України" .

Згідно п. 10 Порядку, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів:- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа Інгульський районний відділ управління державної міграційної служби України в Миколаївській області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року по теперішній час.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Інгульський районний відділ управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. 12 Поздовжня, 42-а.

Повний текст судового рішення складено «29» травня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева