КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/9987/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3759/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересованаособа: товариство з обмеженою відповідальністю «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ»,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Коваленко І.В.,-

встановив:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названою скаргою.

ОСОБА_1 просила: зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити виконавче провадження № 43501149 у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на все нерухоме майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження № 31855106 постановою державного реєстратора; зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вилучити запис про обтяження № 4552666 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не стягувати виконавчий збір з ОСОБА_1 на виконання ч. 7 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження».

Скарга обґрунтована тим, що відділом ДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах ВП № 31855106. 14 березня 2014 року виконавче провадження закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ підлягав направленню до Дніпровського відділу ДВС. У Дніпровському відділі ДВС перебувало ВП № 43501149.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року виконавчий лист № 2-198/2011, на підставі якого було відкрито виконавче провадження і накладено арешт, було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Станом на день звернення зі скаргою арешт не знято.

На теперішній час відсутні правові підстави для продовження дії арешту та обмеження щодо розпорядження майном, оскільки виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, знищене, а виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без участі скаржника та його представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині вимог скаржника зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 43501149, суд першої інстанції виходив із того, що повторне винесення постанови про закінчення того ж самого виконавчого провадження, яке вже було закінчене, але з інших підстав, не передбачене діючим законодавством.

Відмовляючи у задоволенні вимоги скаржника зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на все нерухоме майно ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не накладав арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 саме у межах виконавчого провадження № 31855106.

Відмовляючи у задоволенні вимоги скаржника зобов`язати Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вилучити запис про обтяження № 4552666 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив із того, що Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не залучений скаржником до участі в справі, що позбавляє можливості суд встановити обґрунтованість чи необґрунтованість скарги, правомірність чи неправомірність рішень відповідного органу державної виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні вимоги скаржника в частині зобов`язання не стягувати виконавчий збір, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту неправомірності дій державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 вересня 2015 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором від 04 листопада 2008 року № 592/041108 в розмірі 637 930,00 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір в розмірі 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» судовий збір в розмірі 850,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн.

23 грудня 2011 року постановою державного виконавця органу виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві відкрито ВП № 30472313 за виконавчим листом № 2-198/2011 про стягнення заборгованості в сумі 637 930,00 грн, боржник: ОСОБА_2 , стягувач: ПАТ «БМ Банк».

Листом від 15 листопада 2021 року Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомлено, що у Святошинському ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувало ВП № 31855106 з примусового виконання виконавчого листа № 2-198, виданого 25 листопада 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 637 930,00 грн.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: 17.01.2014 року в межах ВП № 31855106 Святошинським відділом державної виконавчої служби у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Державним реєстратором Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчуком С.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04 лютого 2014 року внесено інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 4552666 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві; Особа, майно якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; Опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

14березня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення ВП№ 31855106 за п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчий лист підлягав направленню до Дніпровського відділу виконавчої служби.

29 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття ВП № 43501149 за виконавчим листом

№ 2-198/2011 про стягнення заборгованості в сумі 637 930,00 грн, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «БМ Банк».

Листом від 23 листопада 2021 року Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23 листопада 2021 року повідомив, що на виконанні у Відділі перебувало ВП № 43501149 з примусового виконання виконавчого листа від 25 листопада 2011 року № 2-198, виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» заборгованості в розмірі 637 930,00 грн.

23 січня 2015 року державним виконавцем винесену постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (направлення ВП за належністю до Ірпінського ВДВС).

Листом від 06 грудня 2012 року Ірпінський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що відповідно до отриманої пошукової інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Ірпінському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебувало та не перебуває.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 червня 2022 року визнано виконавчий лист, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 25 листопада 2011 року на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2011 року по справі № 2-198/2011 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» 637 930,00 грн в солідарному порядку, згідно з яким боржником є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи подану скаргу, ОСОБА_1 зазначила, що збереження арешту порушує права ОСОБА_1 на володіння своїм майном. Враховуючи, що виконавчий лист № 2-198/2011 визнано судом таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження в межах якого накладалась заборона, знищене, підстави для збереження арештів, накладених на все нерухоме майно ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно положень статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 4 статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена Святошинським відділом державної виконавчої служби у м. Києві в межах ВП № 31855106.

14 березня 2014 року ВП № 31855106 закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження № 43501149 закінчено 23 січня 2015 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги скарги про зобов`язання Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження № 43501149 задоволенню не підлягають, оскільки повторне винесення постанови про закінчення того ж самого виконавчого провадження, яке вже було закінчене, але з інших підстав, не передбачене діючим законодавством.

Вимоги скарги про зобов`язання Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт та заборону відчуження, що накладені на все нерухоме майно ОСОБА_1 задоволенню не підлягають оскільки Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не накладав арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 саме у межах ВП № 31855106. При цьому, виконавче провадження відділом було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Інші вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не залучений скаржником до участі в справі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме Дніпровський відділ ДВС повинен був зняти арешт з майна боржника, колегія суддів відхиляє, оскільки Дніпровський відділ ДВС закінчив 23 січня 2015 року виконавче провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 01 грудня 2022 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко