Справа № 452/4575/21 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/2224/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності та права власності в порядку спадкування та позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності та права власності в порядку спадкування та позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності та права власності в порядку спадкування та позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовлено.

07 липня 2023 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №452/4575/21, де він зазначав про те, що суд у резолютивній частині рішення вирішив позовну вимогу ОСОБА_2 про визнання права на спадкування за заповітом, але позовну вимогу щодо спадкування частки майна як члена колгоспного двору не вирішив. Також суд не зазначив в резолютивній частині рішення про відсутність підстав для визнання права на спадкування частки як членів колгоспного двору інших позивачів, хоч в мотивувальній частині рішення про це вказано.

Оскаржуваною ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2023 року в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №452/4575/21 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності та права власності в порядку спадкування та позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовлено.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Покликається на те, що суд в своєму рішенні не зазначив, що вимога про визнання права власності на частину будинку за позивачами як членів колгоспного двору не підлягає до задоволення. Суд розглянувши саме таку позовну вимогу, не ухвалив рішення в цій частині, в частині саме відмови в позові про визнання права власності на частину будинку як членів колгоспного двору.

Просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що стосовно всіх позовних вимог, з приводу яких сторони за позовом подавали докази, судом ухвалено рішення, та постановлення додаткового не потребує.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що в грудні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_1 про: визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд загальною площею 71,8 кв.м., житловою 48,5 кв.м., по АДРЕСА_1 (далі житлового будинку), з яких: -на 1/6 частину житлового будинку як члена колгоспного двору; -на 1/12 частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/6 частину житлового будинку як члена колгоспного двору; визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/6 частину житлового будинку як члена колгоспного двору;

В липні 2022 року ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору. В обґрунтування позову зазначає, що житловий будинок належав до категорії (суспільної групи) колгоспного двору і це підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.120 та ч.2 ст.123 ЦК УРСР (редакція 1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Членами колгоспного двору станом були ОСОБА_7 голова двору, ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_2 син, ОСОБА_8 невістка, ОСОБА_9 внучка, ОСОБА_5 онук (довідка №1410 виконком Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області). Тобто кожному з членів двору належало по 1/6 частці житлового будинку.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності та права власності в порядку спадкування та позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовлено.

Так, відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2023 року, мотиви та правові підстави відмови в задоволенні щодо кожної із позовних вимог позивачів наведені судом у мотивувальній частині рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2023 року постановлене щодо всіх заявлених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовних вимог, стосовно яких сторони подавали докази і давали пояснення.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29.11.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.