ПОСТАНОВА

Іменем України

17 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 402/671/22

провадження № 22-ц/4809/465/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року у складі головуючого судді Ясінського Л. Ю.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання після досягнення поноліття у зв`язку з продовженням навчання.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 навчається на першому курсі денної форми навчання юридичного факультету Національного авіаційного університету та перебуває на утриманні матері. Його батько ОСОБА_2 не надає допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, хоча може надавати матеріальну допомогу, оскільки має задовільний стан здоров`я і можливість працювати.

Позивач просив стягнути з відповідача аліменти на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до закінчення навчання.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. код НОМЕР_1 , уродженця міста Ульяновка Кіровоградської області, жителя села Шамраєве Благовіщенського району Кіровоградської області аліменти на користь та на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення сином 23 років, починаючи з 14.11.2022 року до досягнення 23 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, щопідставою для стягнення аліментів є продовження навчання повнолітнього сина у вищому учбовому закладі, тому кінцевим строком стягнення аліментів є досягнення позивачем 23 років, оскільки термін навчання ОСОБА_1 закінчується 30.06.2025, а 23 роки йому виповнюється 13.08.2023, тому аліменти слід стягувати до 13.082023.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище сина, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вважав, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 на період його навчання - 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), яка визнана відповідачем, щомісячно, починаючи з 14.11.2022.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування вказаного судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Суд не врахував його важкий матеріальний стан, що він не працює, тому не має змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , який досяг 22 років і продовжує навчання у вищому учбовому закладі, має змогу працювати та сплачувати кошти за навчання.

Не взято до уваги те, що він має на утриманні двох непрацездатних батьків пенсіонерів: мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 постійно хворіють, потребують стороннього догляду.

Крім непрацездатних батьків на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на яких згідно рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2022 року він сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Судом не досліджено чи навчається позивач на контрактній чи державній формі навчання, які саме несе витрати, чи працює.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення зміні в частині визначеного розміру аліментів.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьком є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.03.2002 (а.с. 4).

Згідно довідки №48 від 26 вересня 2022 року, виданої Національним авіаційним університетом, ОСОБА_1 навчається на 1 курсі денної форми навчання юридичного факультету Національного авіаційного університету 4 рівня акредитації. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр складає з 19.09.2022 по 30.06.2025 (а.с.6).

Відповідно до дубліката квитанції від 05.09.2022 АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 сплачено кошти за навчання в розмірі 13 000 грн на рахунок Національного авіаційного університету (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 окрім позивача має ще двох дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18), та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19).

Згідно довідки від 22.06.2021 №76, виданої ВК Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, відповідач ОСОБА_2 здійснює постійний догляд та утримання за своїм непрацездатними батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.20).

На підставі рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2021 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дітей сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно (а.с.21-23).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У частині третій статті 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Таким чином, з указаного вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Аналогічні роз`яснення містяться й у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на докази, що містяться у матеріалах справи, зокрема на: копіюрішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2021 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно (а.с.21-23), довідку від 22.06.2021 №76, видану ВК Благовіщенської міської ради Голованівського району Кіровоградської області, про те, що ОСОБА_2 здійснює постійний догляд та утримання за своїм непрацездатними батьками: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.20), копію довідки Кіровоградського обласного онкологічного диспансера від 15.03.2017 щодо ОСОБА_8 , копії виписок з історії хвороби ОСОБА_3 , копію медичної карти амбулаторного хворого №0219 ОСОБА_3 , копію результатів аналізів ОСОБА_3 (а.с.15-31).

Ці докази не були належно досліджені і оцінені судом першої інстанції, що є порушенням норм процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним дати оцінку вказаним доказам, оскільки в основу своїх висновків суд поклав лише докази, надані позивачем, не зазначивши причин відхилення доказів, поданих відповідачем.

При цьому судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам справи, встановлено, що син відповідача - ОСОБА_1 , якому на момент пред`явлення позову виповнилося 18 років, продовжує навчатися у Національному авіаційному університеті 4 рівня акредитації, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_2 , який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, проте не в повній мірі оцінив всі надані сторонами докази, не урахував матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, хоча ці обставини мають істотне значення.

Згідно норм ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у цього Кодексу.

Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, з урахуванням вказаних обставин і підстав, підлягає зміні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи і наявним у матеріалах справи доказам, неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає зміні в частині розміру (частки) аліментів присуджених на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 на час його навчання, визначивши їх розмір у вигляді 1/8 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.

В іншій частині рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року в частині визначеного розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІНПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Ульяновка Кіровоградської області, місце реєстрації: с. Шамраєве, Голованівський район, Кіровоградська область) аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІНПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: с. Шамраєве, Голованівський район, Кіровоградська область), який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.11.2022 і до досягнення сином 23 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , за умови продовження навчання.

В іншій частині рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко