Справа № 524/9154/23
Провадження № 2-з/524/107/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Просить суд накласти арешт на нерухоме майно: квартиру, об?єкт житлової нерухомості загальною площею 66.63 кв.м, житловою площею 44.02 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єктанерухомого майна: 04, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , заборонити усім державним реєстраторам, зокрема приватним та державним нотаріусам, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування та органів державної влади вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно вказаного майна.

В обгрунтовання заяви, зазначив, що спірна квартира АДРЕСА_2 на протязі 2004-2007 років була в результаті реконструкції, проведеної згідно належних дозвільних документів, об?єднана з квартирою АДРЕСА_3 в цьому ж будинку, а з 01.08.2008 року, тобто до передачі квартири АДРЕСА_4 в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 відкрито новий особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Вказував, що він, ОСОБА_1 , набув право власності на квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 за договорами купівлі - продажу часток квартири АДРЕСА_3 : реєстровий №3193 від 26.11.2018 року (2/3 частки квартири) та від 04.08.2016 р, реєстровий №297 (1/3 частка), а на квартиру АДРЕСА_4 - на підставі рішення апеляційного суду Полтавської області у справі №524/8615/14-ц від 10.03.2016 року.

ОСОБА_2 передала квартиру АДРЕСА_6 в іпотеку ОСОБА_3 для забезпечення своїх боргових зобов?язань за договором позики.

Відповідач ОСОБА_3 не перевірив наявність предмета іпотеки, його технічний стан, а відповідач ОСОБА_2 приховала від відповідача ОСОБА_3 та від приватного нотаріуса Веселовського А.Г. факт проведення реконструкції квартир 23,24 та фактичне припинення існування квартири АДРЕСА_2 до передачі квартири в іпотеку.

24.11.2023 року позивачем ОСОБА_1 отримано від приватного нотаріуса Веселовського А.Г. письмовий лист про передачу ним заяви ОСОБА_3 з повідомленням-вимогою про усунення порушення зобов?язань за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Квартира АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці, запис про іпотеку 3959195, зареєстровано в державному реєстрі іпотек 26.12.2008 року нотаріусом Веселовським А.Г., але вона з 01.08.2008 року об?єднана з квартирою АДРЕСА_3 в цьому будинку і як самостійний об?єкт житлової нерухомості на момент передачі в іпотеку не існувала.

Реалізація ОСОБА_3 стягнення боргу у один із способів, що перелічені у повідомленні-вимозі, призведе до порушення прав позивача ОСОБА_1 на нерухоме майно, та на житло, оскільки об?єднана квартира є єдиним його житлом, тому він змушений звернутися до суду з вимогою про визнання договору іпотеки недійсним.

Суд, вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, встановив наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, перевіривши доводи заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову у виді арешту зазначеного майна та дослідивши надані докази до заяви про забезпечення позову, не встановив реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Обґрунтування заяви носять загальний виклад застосування норм права. Посилання заявника на ту обставину, що на момент прийняття судом рішення існуватимуть труднощі є лише припущенням, яке не доведене належними доказами. Також заява не містить достатнього обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених у ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки станом на час розгляду заяви про забезпечення позову - не відкрито.

Суд констатує, що заявник, зверта.ючись із заявою про забезпечення позову, не зазначив про те, чи надає він згоду на застосування заходів зустрічного забезпечення, а саме щодо забезпечення ним відшкодування збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

У зв`язку із викладеним, зважаючи, що заяником не доведено факт того, що невжиття саме таких за обсягом заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 258-261, 352-354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала виготовлена та підписана 30 листопада 2023 року. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її виготовлення (проголошення). У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: