Номер провадження 2/229/2435/2023

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 р. суддя Дружківського міського суду Донецької області Лапченко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 11 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 198.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.177 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом із позовною заявою позивач надала суду клопотання, згідно якого просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки розмір судового збору, який підлягає сплаті перевищує 5% її річного доходу.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору позивач надала суду відомості від 24.11.2023 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо доходів, отриманих нею за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

При цьому суд зазначає про таке.

Положеннями статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Також із зазначених підстав суд може звільнити від сплати судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті - враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, транспортних засобів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, наявність або відсутність виплат соціальної допомоги, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів (підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка звертається до суду.

Для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору повинен перевищувати 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, тобто за 2022 рік.

З наданих позивачем відомостей неможливо в повній мірі встановити розмір її доходу за попередній 2022 рік, оскільки довідка про дохід містить лише дані за лютий, березень, квітень, червень, липень та серпень 2022 року, тобто лише за частину звітного року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні фізичною особою до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що станом на 01 січня 2023 року становить 2 684 грн. Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн., а підтверджуючий документ про сплату судового збору додати до позовної заяви або уточнити клопотання про звільнення від сплати судового збору та надати відповідні докази, в тому числі довідку про доходи за весь звітний рік, а не його частину.

Крім того, згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до позовної заяви про розірвання шлюбу додаються: оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Таким чином, позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинна надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал свідоцтва відсутній і позивач не вказує в позовній заяві, що він буде наданий у судовому засіданні, будь-які клопотання з цього приводу відсутні.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути недоліки заяви, а саме - сплатити судовий збір за подання позову до суду або зазначити інші підстави щодо звільнення від сплати судового збору та надати оригінал свідоцтва про шлюб.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним та повернутий.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - О.М. Лапченко