Провадження № 2/752/2964/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони у справі з 20 січня 2007 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї за актовим записом № 58. Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

В період шлюбу подружжя набуло у власність однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34.10 кв. метрів, житловою площею 16,10 кв. метрів, що на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 0.08.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., а також трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 93,6 кв.метрів, житловою площею 46,6 кв.метрів, що на праві спільної часткової власності зареєстрована по 1/2 частці за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П.

Оскільки сторони у справі не дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя, позивач звернувся у суд з даним позовом, де просив

- визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 84 т.1)

21 грудня 2022 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву. Просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 87), оскільки у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Зазначає, що крім нерухомого майна подружжям під час шлюбу були придбані транспортні засоби, про поділ яких ОСОБА_1 не згадує. Також 29.09.2022 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 752/1316/22 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів.

Також 21 грудня 2022 року відповідач ОСОБА_2 звернулася із зустрічною позовною заявою про поділ спільного майна подружжя. (а.с. 154 т.1) Зустрічна позовну заява прийнята до спільного розгляду з первинною позовною заявою.

В обгрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначає про існування підстав для відступу від засад рівності часток при поділі спільного майна подружжя, оскільки ОСОБА_1 приховав факт продажу ним автомобілів Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 , 2014 року випуску, Hyundai Azera VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску, та Заз LANOS VIN НОМЕР_3 , 2012 року випуску, набутих під час шлюбу.

Таким чином, ОСОБА_2 просить:

- визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнати відсутнім обов"язку у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 на компенсацію вартості автомобілів Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 , Hyundai Azera VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску, та Заз LANOS VIN НОМЕР_3 , 2012 року випуску.

16 січня 2023 року ОСОБА_1 надіслав відповідь на відзив на позовну заяву. (а.с. 233 т.1) Просить задовольнити позовні вимоги, оскільки придбані та продані в період шлюбу автомобілі не є предметом позову, позивач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, тому відсутні підстави для відступу від засад рівності часток при поділі спільного майна подружжя.

09 березня 2023 року надійшов відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву. (а.с. 23 т.2) Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову у зв"язку з його необгрунтованістю.

28 березня 2023 року ОСОБА_2 надіслала відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. (а.с. 46 т.2) Просить задовольнити зустрічні позовні вимоги.

28 березня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення (зміну) предмета позову (а.с. 54 т.2), в якій просить визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , об"єктом спільного майна подружжя та здійснити її поділ, визнавши за кожним з подружжя право власності по 1/2 частині вказаної квартири.

В обгрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває у власності сторін у справі у рівних частках на праві спільної часткової власності, а не спільної сумісної власності, тому право власності на таку квартиру не може бути визнане за кимось одним із подружжя. Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана в період укладеного між сторонами у справі шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя, що не заперечується сторонами, тому право власності на таку квартиру має бути визнано за позивачем та відповідачем в рівних частинах.

24 квітня 2023 року ОСОБА_2 подала уточнену зустрічну позовну заяву (а.с. 77 т.2), в якій просить

- визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , об"єктом спільної сумісної власності подружжя,

- відступити від засад рівності часток подружжя, визначивши частку дружини у розмірі 80%, а частку чоловіка 20%,

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнати за ОСОБА_1 право власності на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ,

- врахувати вартість проданих ОСОБА_1 автомобілів у розмірі його частки в спільному майні подружжя,

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 666,00 грн. компенсації.

26 квітня 2023 року ОСОБА_2 також надіслала заперечення на заяву ОСОБА_1 про уточнення (зміну) предмета позову. (а.с. 115 т.2) Зазначає, що після придбання трикімнатної квартири сторони почали робити її ремонт та переобладання, внаслідок чого збільшилася вартість вказаної квартири та становить 4 506 250,00 грн., що підтверджується звітом про незалежну оцінку суб"єкта оціночної діяльності ОСОБА_5

25 травня 2023 року ОСОБА_1 надіслав відзив на уточнену зустрічну позовну заяву. (а.с. 177 т.2) Просить відмовити в задоволенні уточненого зустрічного позову ОСОБА_2 , оскільки грошові кошти, отримані від продажу автомобілів, були використані в інтересах сім"ї, адже протягом часу перебування у шлюбі ОСОБА_1 утримував сім"ю, оплачував навчання доньки у коледжі, купував продукти харчування та все необхідне для дітей. Поділ майна, визначений зустрічною позовною заявою, є необгрунтованим та суперечить вимогам законодавста України.

01 червня 2023 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_2 на відзив на уточнену зустрічну позовну заяву. (а.с. 184 т.2)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року закрито підготовче провадження та дана справа призначена до судового розгляду. (а.с. 189 т.2)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити первинні позовні вимоги, відмовивши в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 у зв"язку з його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні не визнали первинні позовні вимоги ОСОБА_1 , заперечували проти їх задоволення, просили задовольнити зустрічний позов.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2007 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї за актовим записом № 58, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб, виданого 20 січня 2007 року (а.с. 14 т.1).

Від шлюбу мають спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 15, 16)

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 17).

29 вересня 2022 року Голосіївським районним судом м. Києва видано судовий наказ № 752/ґ13166/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно. (а.с. 173 т.1)

Позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та в порядку поділу майна визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 70 СК України визначено, що в разі поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності чсток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам ісм"ї.

За рішенням судучастка майна дружини, чоловіка може бути збальшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.08.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріальногоокругу Морозовою С.В. (а.с. 63).

Вбачається, що ОСОБА_2 придбала квартиру, перебуваючи у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_1 , а тому зазначене нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає поділу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках.

Іншої домовленості між сторонами не існує, шлюбний договір не уккладався, таке майно не виключене з цивільного обороту та обставини, передбачені частинами 2 та 3 ст. 70 СК України, які б дозволяли розділити майно по іншому ніж в рівних частинах, відсутні.

З огляду на наведене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , об"єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право особистої приватної власності на вказану квартиру, відступивши від засад рівності часток подружжя та визначивши частку дружини у розмірі 80%, а частку чоловіка 20%.

Суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 , що поділ майна, визначений зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , є необгрунтованим та суперечить вимогам законодавства України.

Встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована у рівних частках (по 1/2 за кожним) на праві спільної часткової власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 22.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. (а.с. 59 т.1)

Тобто вказана квартира перебуває у власності сторін у справі у рівних частках на праві спільної часткової власності (ст. 356 ЦК України), а не спільної сумісної власності (ст. 368 КК України), а тому право власності на таку квартиру не може бути визнане за кимось одним із подружжя.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.05.2020 р. у справі № 522/23177/15-ц.

Таким чином, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не є об"єктом спільної сумісної власності подружжя та належить сторонам в рівних частках, а тому не може бути визнана приватною власністю будь-кого з них.

Посилання представника ОСОБА_2 на постанову Великої Палати Врховного Суду від 22.09.2020 року у справі № 214/6174/15-ц є помилковими, оскільки вона стосується підстав та умов визнання об"єктів права приватної власності одного із подружжя спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо зарахування в частку ОСОБА_1 вартості проданих автомобілів Hyundai Sonata VIN НОМЕР_1 , 2014 року випуску, Hyundai Azera VIN НОМЕР_2 , 2008 року випуску, та Заз LANOS VIN НОМЕР_3 , 2012 року випуску, суд звертає увагу на те, що у даній справі не заявлено будь-якою із сторін вимог про стёгнення грошової компенсації затрат, понесених під час перебування у шлюбі через нібито істотне збільшення вартості вказаних автомобілів.

Крім того, згідно висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 638/18231/15-ц суди повнні досліджувати чи були отримані грошові кошти витрачені в інтересах сім"ї, чи підтверджено це відповідними доказами.

ОСОБА_2 не надано жодних доказів, які б підтверджували той факт, що гроші від продажу вказаних автомобілів були використані не в інтересах сім"ї, адже протягом часу перебування у шлюбі ОСОБА_1 утримував сім"ю, оплачував навчання дочки у коледжі, купував продукти харчування та все необхідне для дітей, оскідьки ОСОБА_2 не працював.

У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 СК України інший із подружжя має право на компенсацію вартості йоо частки. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд противолі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховвується при поділі.

За змістом наведених норм, фкт використання спільних коштів не в інтересах сім"ї повинен бути доведеним відповідними доказами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 761/32404/14-ц.

Таким чином, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову ОСОБА_1 , на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 7 443,00 гривень.

Керуючись статтями 57, 60, 70 СК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 206, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,10 кв.метрів, житловою площею 16,10 кв.метрів.

У порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,10 кв.метрів, житловою площею 16,10 кв.метрів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 7 443,00 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 листопада 2023 року.

Суддя: