ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2023 року

м. Харків

справа № 953/11632/21

провадження № 22-ц/818/941/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення правовідносин та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2023 року, постановлену суддею Лисиченко С.М.,-

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив припинити правовідносини за договором позики, укладеним 23.11.2007 позичальником ОСОБА_1 з позикодавцем ОСОБА_2 про отримання 82 000 доларів США із зобов`язанням їх повернення до 23 квітня 2008 року, та за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценком Є.В. 23.11.2007 р., реєстровий номер 2145, укладеним в забезпечення вищевказаного договору позики, про надання іпотекодавцем ОСОБА_1 в іпотеку іпотекодержателю ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 . Припинити обтяження речових прав - заборону відчуження згідно запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 6089326, вчиненому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценком Є.В. 23.11.2007 на підставі договору іпотеки від 23.11.2007, реєстровий номер 2145, на будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, що належить ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1 ) на праві приватної власності.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2023 року провадження у цивільній справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Суд не взяв до уваги, що позивач відшукав оригінал боргової розписки, тому зазначений договір перестав існувати, оскільки боржником виконано зобов`язання. Також зауважує, що оригіналу договору позики з підписом позивача не існує, а він був підроблений, що є злочином.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже зверталася до суду із аналогічним позовом, який був розглянутий судом, та рішення набрало законної сили. При цьому розгляд і вирішення тотожних справ суперечить загальним принципам правосуддя.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №640/20117/17 н/п 2/640/1057/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про припинення правовідносин та правочину, звільнення майна з-під обтяження.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2018 у вказаній справі у задоволені вимог позивача відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.03.2019 залишено без змін.

Зі змісту рішення Київського районного суду м.Харкова від 24.10.2018 у справі №640/20117/17 та постанови Харківського апеляційного суду від 13.09.2019 у справі №640/201117/17 убачається, що предметом заявленого ОСОБА_1 позову були вимоги про: припинення правовідносини між ним та ОСОБА_2 за договором позики, укладеним 23.11.2007 між сторонами у простій письмовій формі, про отримання ОСОБА_1 у ОСОБА_3 82 000 доларів США із зобов`язанням їх повернення не пізніше 23 квітня 2008 року; визнання іпотеки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценком Є.В., іпотекодержателю ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 такою, що припинена; звільнення з-під заборони відчуження будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, що належить ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1 ), на праві приватної власності, вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис з реєстраційним номером обтяження 6089326, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гриценком Є.В. 23.11.2007 на підставі договору іпотеки від 23.11.2007, реєстровий номер 2145.

Підстави позову у даній справі є аналогічним підставам, на які ОСОБА_1 посилався в обгрунтування позовних вимог у справі №640/201117/17, зокрема, що 23.11.2007 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики та в його забезпечення договір іпотеки. Зобов`язання за договором позики від 23.11.2007 він виконав, ще у 2009 році, тому правовідносини за договором є припиненими. Крім того, позивач посилався на сплив строків позовної давності пред`явлення відповідачем до нього вимог, а відмова в задоволені позовних вимог відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 23.11.2007 та звернення стягнення на предмет іпотеки (справа №2018/2-206/11), є підставою вважати припиненим як договір позики так і договір іпотеки.

Відповідно до п.3 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З аналізу п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України випливає, що підставою для закриття провадження у справі є тотожність поданих заяв, а саме: якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет, тобто коли заяви повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Матеріали справи свідчать про те, вимоги викладені у позовній заяві ОСОБА_1 в даній справі, є тотожними із вимогами у справі №640/201117/17. Убачається спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішення у справі №640/201117/17 набрало законної сили.

Наявність нового доказу, який віднайшов позивач, не свідчить про заявлення вимог з інших підстав.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 31 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 31.05.2023 року