КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/13129/23

29 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року,постановлену під головуванням судді Усатової І.А., у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний квартал» звернулось до Солом`янського районного суду міста Києваз заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року відмовлено ТОВ «Сучасний квартал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Не погоджуючись із ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року, 20 вересня 2023 року представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» адвокат Бондарчук Зореслав Васильовичподав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішенняпро задоволення заяви про видачу судового наказу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує ти, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява ТОВ «Сучасний квартал» про видачу судового наказу подана з порушенням правил підсудності, оскільки предметом розгляду даної заяви є зобов`язання, які випливають з надання послуг по обслуговуванню багатоквартирного будинку, а такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності: квартири АДРЕСА_1 .

З огляду на зазначене, вважає, що заява ТОВ «Сучасний квартал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні послуги з утримання нерухомого майна має пред`являтися і підставно була подана до Солом`янського районного суду м.Києва, за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності відповідно до положень ст. 30 ЦПК України.

Вказує на те, що надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема, з житловим приміщенням, власником якого є ОСОБА_1 - квартирою АДРЕСА_1 .

Звертає увагу на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, відповідно до яких позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції посилався на те, що заявником порушено правила підсудності, а тому з урахуванням п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до положень ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) ст. 27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) ст. 28 ЦПК України; виключну ст. 30 ЦПК України.

Правила загальної підсудності цивільних справ визначені в ч. 1 ст. 27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 5-7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . З відповіді № 116708 від 16.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З вище викладеного вбачається, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що заявником при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу було порушено правила підсудності, проте судом першої інстанції було помилково зазначено, що дана справа підлягає розгляду в Печерському районному суді м. Києва з огляду на наступне.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 05 липня 2022 року № 36/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», враховуючи неможливість здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розташованими на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ (окрім кримінальних проваджень) Первомайського районного суду Автономної Республіки Крим на Приморський районний суд м. Одеси.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини висновки суду першої інстанції про те, що дана справа підсудна Печерському районному суду м. Києва та зазначивши про підсудність даної справи за правилами загальної підсудності Приморському районному суду м. Одеси.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності відповідно до положень ст. 30 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки згідно з вимогами ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції саме за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, відповідно до яких позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують оскільки правовий висновок у цій справі стосується визначення підсудності позову про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна, а не підсудності заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення

Згідно ч.ч.1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» адвоката Бондарчука Зореслава Васильовича підлягає частковому задоволенню. Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на підсудність доної справи Печерському районному суду м. Києва та зазначивши про підсудність даної справи за правилами загальної підсудності Приморському районному суду м. Одеси. В іншій частині ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний-квартал» адвоката Бондарчука Зореслава Васильовичазадовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року змінити, виключивши з мотивувальної частини ухвали посилання на підсудність даної справи Печерському районному суду м. Києва та зазначивши про підсудність даної справи за правилами загальної підсудності Приморському районному суду м. Одеси.

В іншій частині ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: