Дата документу 24.05.2023
Справа № 2-3894/09
Провадження № 6/334/5/23
УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2023 р. м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., за участю секретаря судового засідання Цілінко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково, у справі за позовом філії Шевченківське відділення №7858 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

за участю: заявника (боржника) ОСОБА_1 (особисто); представника заявника - адвоката Аворник Л.В. (діє на підставі Ордеру серії АР №1082545 від 19.08.2022); представника стягувача адвоката Іванісова В.С. (діє на підставі Довіреності від 08.07.2020)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-3894/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Філії Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Державний ощадний банк України» 368737,54 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на ІТЗ 252 грн., виданий 17.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, в частині стягнення 159754,80 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна, про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню частково -залишено без задоволення. Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду представник заявника ОСОБА_1 адвокат Аворник Л.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильну оцінку обставин та помилкове застосування норм права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про поворот виконання рішення по цивільній справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2022 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022 року для розгляду зазначеної справи визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою суду від 14.11.2022 заяву ОСОБА_1 призначено до судового розгляду.

20.02.2023 представник АТ «Ощадбанк» подав суду заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій просить в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 20.02.2023 судом зобов`язано АТ Ощадбанк» надати детальний розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором 401-Ф від 27.01.2006.

07.04.2023 в судовому засіданні за клопотанням представника АТ «Ощадбанк» до матеріалів справи долучений детальний розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором 401-Ф від 27.01.2006 з випискою по рахунку.

02.05.2023 від ОСОБА_1 надійшла уточнена заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, згідно якої заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-3894/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Філії Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Державний ощадний банк України» 368737,54 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на ІТЗ 252 грн., виданий 17.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, в частині стягнення 169 077,21 грн.

До уточненої заяви заявником надано копію рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.12.2009 у справі 2-3894/09.

В судовому засіданні представник АТ «Ощадбанк» повідомив, що копію уточненої заяви вони не отримували, тому представникові потрібен час для підготовки позиції у зв`язку з уточненням заявником своїх вимог. Також повідомив, що не має змоги наразі надати відомості щодо заборгованості ОСОБА_1 станом на 08.12.2009 (день винесення рішення у справі).

Представник заявника не зміг надати суду інформацію про те, коли було відрито виконавче провадження за виконавчим листом, яке є предметом судового розгляду.

Приватний виконавець Шавлукова З.А. в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Суд також роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки доводи заяви ґрунтуються на доводах ОСОБА_1 щодо погашення ним частини заборгованості за кредитним договором після винесення рішення у справі (08.12.2009) до відкриття виконавчого провадження суддя з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, беручи до уваги зміст заявлених вимог визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню частково, забезпечуючи баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства, вважає за необхідне витребувати з архіву Ленінського районного суду міста Запоріжжя належним чином завірену копію рішення від 08.12.2009 у справі 2-3894/09; від приватного виконавця Шавлукової З.А. копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3894/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Філії Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Державний ощадний банк України» 368737,54 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на ІТЗ 252 грн., виданого 17.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя; від АТ «Ощадбанк» - відомості про розрахунок суми заборгованості за кредитним договором 401-Ф від 27.01.2006 станом на 08.12.2009.

Судове засідання слід відкласти у зв`язку з витребуванням доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 223, 260-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Витребувати з архіву Ленінського районного суду міста Запоріжжя належним чином завірену копію рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.12.2009 у справі 2-3894/09.

Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. (69035, місто Запоріжжя, вул. Лермонтова, 6, оф. 109) копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-3894/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Філії Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Державний ощадний банк України» 368737,54 грн., судового збору 1700 грн. та витрат на ІТЗ 252 грн., виданого 17.02.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

Витребувати від АТ «Державний ощадний банк» в особі філії Запорізьке обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (69063, місто Запоріжжя, пр. Соборний, 48) - відомості про розрахунок суми заборгованості за кредитним договором 401-Ф від 27.01.2006 станом на 08.12.2009.

Витребувану інформацію надіслати до Ленінського районного суду міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання ухвали, але не пізніше 19.06.2023.

Відкласти проведення судового засідання на 15:30 год. 19.06.2023

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.