Дата документу 30.11.2023 Справа № 333/3265/21
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/3265/21Головуючий у 1-й інстанції Ярошенко А.Г.
Пр. № 22-ц/807/1973/23Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2021 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-4), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року станом на 22.12.2020 року у розмірі 108537,67 грн., від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2270,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ярошенко А.Г. (а.с. 34).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 36) вказану справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2021 року (а.с. 40-41) позов Банку у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість по кредиту за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року у сумі 108537,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () витрати на оплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2023 року (суддя Тучков С.С. а.с. 111-112) у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції у цій справі в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 115-121) просив вищевказане заочне рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати в частині стягнення з відповідача на користь Банку пені та комісії в сумі 50968,21 грн.; винести постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити; судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку 12.09.2023 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 124).

Ухвалою апеляційного суду від 12.09.2023 року (а.с. 125) вказану справу витребувано у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 27.09.2023 року (а.с. 127).

В автоматизованому порядку 28.09.2023 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку з тривалою відпусткою останньої (а.с. 128-129).

Ухвалою апеляційного суду від 28.09.2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 130), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 131).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Банк не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача у цій справі у встановлений апеляційним судом строк (поштове повідомлення про вручення Банку копії ухвали про відкриття апеляційного провадження 05.10.2023 року а.с. 134) та станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом взагалі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

За змістом ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів апеляційного суду взагалі.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що Банк із вищезазначеним заочним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника оскаржує заочне рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині задоволення позовних вимог Банку до нього в частині стягнення пені та комісії в сумі 50968,21 грн.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі його представника та лише в частині задоволення позовних вимог Банку до відповідача про стягнення пені та комісії в сумі 50968,21 грн.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі в оскаржуваній частині в частині стягнення з відповідача на користь Банку пені та комісії в сумі 50968,21 грн., керувався ст. ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог Банку у цій частині у тому числі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.

Так, має місце у цій справі порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачене ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки, як встановлено апеляційним судом:

- ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2021 року (а.с. 36) у цій справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін,

- судова повістка на єдине судове засідання 23.06.2023 року о 15.30, призначене судом першої інстанції у цій справі, із копією ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження від 19.05.2021 року та копією позовної заяви до неї надсилалась відповідачу ОСОБА_1 для відома (супроводжувальний лист суду першої інстанції від 19.05.2021 року а.с. 37),

- проте, дані про вручення вказаної судової повістки на цю дату та копії позову Банку відповідачу ОСОБА_3 чи повернення останніх без вручення з відміткою поштового відділення будь-яких підстав у цій справі відсутні,

- однак, наявне оголошення суду першої інстанції від 19.05.2023 року про виклик відповідача ОСОБА_1 у судове засіданні 23.06.2021 року о 15.30 годині за адресою суду: АДРЕСА_1 (а.с. 38), як особи, зареєстроване місце проживання (перебування, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с.35),

- проте, вказане оголошення за своєю формою не узгоджується із вимогами ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, в частині його оформлення та оприлюднення на сайті Судової влади України, а тому воно не може вважатись апеляційним судом належним, допустимим доказом саме належного повідомлення судом першої інстанції відповідача ОСОБА_3 про вказане судове засідання та наявність даної цивільної справи у суді першої інстанції взагалі,

- і апелянт відповідач ОСОБА_3 , якій через свого представника додатково наполягав у свій апеляційній скарзі, що він на теперішній час є військовослужбовцем, але належних, допустимих доказів на підтвердження останнього суду у матеріали цієї справи не надав та провадження у цій справі з цих підстав зупиняти не просив, але обґрунтовував свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі вищезазначеною підставою саме про неповідомлення судом першої інстанції його, як відповідача, на вищевказану дату судового засідання та необізнаність розгляду справи судом першої інстанції взагалі (а.с. 115),

- належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Разом із тим, із вирішенням позовних вимог Банку по суті в оскаржуваній частині (в частині задоволення позовних вимог Банку до відповідача ОСОБА_3 про стягнення пені та комісії в сумі 50968,21 грн.) апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції у цій справі, вважає заочне рішення суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині по суті правильним, а тому вважає за необхідне повторити останнє.

Оскільки, із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-УШ (надалі - Закон №675-УІІІ) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня -2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так,керуючись ст. ст. 633, 634, 641 ЦК України Банк пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов та правил обслуговування в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодло продуктів monobank | Universal Bank (далі Умови та правила). Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуга та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових по суті укладається виключно в письмовій формі: - у паперовому вигляді;- у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг";- шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути надгний йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; - в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідач ОСОБА_1 здійснив отримання банківських послуг проекту Мonobank, шляхом верифікації очно на точці видачі картки.

З метою отримання банківських послуг проекту Мonobank, відповідач здійснив такі кроки: завантажив на свій мобільний пристрій застосунок Мonobank, ознайомився з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортам споживчого кредиту, зазначив мобільний номер телефону, на який було направлено One Time Password, введення якого є підтвердженням факту ознайомлення, з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, завантажив скан - копії своїх паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації (копії вказаних документів відповідача надавались Банком до позову у цій справі - а.с. 7, 23-25).

30.11.2017 року відповідач ОСОБА_1 повідомив про свою згоду (анкета заява відповідача до договору про надання банківських послуг - а.с.7) з умовами надання банківських послуг, які надав Банку за договором про надання банківських послуг «Мonobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТP- пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер.

Підписуючи анкету-заяву, відповідач погодився, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (а.с. 8-22) складають договір про надання банківських послуг (п. 2 анкети заяви, копія а.с. 7).

Підписанням цього договору, відповідач підтвердив, що він ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, у тому числі в частині нарахування йому за цим договором сум в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції у вигляді пені та комісії, та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 7).

Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту; повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту Банк надсилав відповідачу у мобільний за стосунок; відповідач підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису; в анкеті-заяві зазначено, що відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку (а.с.7).

Саме ці Умови і правила розумів відповідач, з якими ознайомився та погодився, підписуючи заяву анкету. Укладення вищезазначеного договору на вказаних умовах з Банком відповідач з 2017 року не спростовував, користувався коштами Банку (виписка Банку по рахунку відповідача, надана суду першої інстанції при перегляді заочного рішення а.с. 90-99). Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (а.с. 7).

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, у тому числі в частині нарахування пені та комісії, та у тому числі погодження сторонами умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

Поміж цього, відповідач, як клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язаний ознайомлюватися із чинною редакцією Умов і Правил, що розташовані за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com/ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього (п. 4 Розділу І Умов і Правил)

Відповідно до п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей, зокрема з метою повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, зміни умов Договору встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі).

Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил, може бути підтверджено, зокрема та не виключно (п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил): - проведенням клієнтом банківських операцій, отриманням банківських послуг, яке супроводжується оформленням касових документів; - документом на паперовому носії з реквізитами, що дозволяють ідентифікувати цей документ; - документом в електронному вигляді із застосуванням електронного/Електронного цифрового підпису; - введенням пін-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта (відбитки пальців, в тому числі за допомогою технології ТоucHID, або розпізнавання обличчя, в тому числі за допомогою технології FaceID).

Крім цього, також передбачений механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТР - пароля, а саме: Банк генерує ОТР - пароль і відправляє його клієнту з зазначенням інформації, яка буде їм підтверджуватися. У разі згоди клієнт передає отриманий ОТР - пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв запропоновані умови. Сторони визнають співпадіння ОТР - паролю електронним підписом клієнта. При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування - виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта (пояснення Банку у суді першої інстанції на заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду у цій справі а.с. 82-89, які відповідачем у цій справі належними допустимими доказами не спростовані).

Тому, суд першої інстанції при вирішенні цієї справи в оскаржуваній частині правильно виходив з:

- презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вищезазначеного підписаного у встановленому законом порядку письмового договору про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року, та який у тому числі містить умови нарахування Банком відповідачу пені та комісії, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначеного кредитного договору сторін недійним та стороною відповідача апеляційному суду не надано),

- принципу обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої вищезазначений кредитний договір сторін є обов`язковим для виконання його сторонами.

Тому, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 в іншій оскаржуваній частині є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою, є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Суд першої інстанції розглянув дану справу в оскаржуваній частині по суті з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що дійсно відповідач у суді першої інстанції позовної давності не заявляв і не міг заявляти в своєї необізнаності про судове засідання та саму справу при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи, та, відповідно, суд першої інстанції такої заяви відповідача не розглядав по суті не розглядав і не міг розглядати.

Проте, апеляційний суд, враховуючи вказані встановлені вище апеляційним судом саме обставини необізнаності відповідача ОСОБА_1 про єдине судове засідання у цій справі у суді першої інстанції 23.06.2021 року, в якому і було ухвалене рішення, та саму справу при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи, має розглянути саме по суті цю заяву при перегляді цієї справи в апеляційному порядку.

І хоча, апеляційним судом встановлено, що права Банку відповідачем ОСОБА_1 порушені (виписка Банку про рух коштів по рахунку відповідача ОСОБА_1 , яка була надана Банком суду першої інстанції при розгляді останнім заяви відповідача про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі а.с. 90-99), але підстави для застосування апеляційним судом у цій справі позовної давності за заявою відповідача ОСОБА_1 до позовних вимог Банку в оскаржуваній частині щодо стягнення пені та комісії відсутні.

Оскільки, останні були нараховані Банком станом на 22.12.2020 року з дотриманням строку позовної давності при зверненні до суду із вищезазначеним позовом Банку до відповідача у травні 2021 року (відмітка суду на позові а.с. 1) з дати укладення договору сторін 30.11.2017 року, що у тому числі узгоджується із умовами вищезазначеного договору сторін, зокрема п. 9.3 умов договору (Врегулювання спорів), де визначено, що термін позовної давності щодо вимог Банку зі стягнення будь-яких сум, у тому числі пені складає 30 (тридцять) років (а.с. 88 зворот). Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України також сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги сторони відповідача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази передбачені ст. ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, стороною відповідача апеляційному суду не надані.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2021 року в оскаржуваній частині в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року станом на 22.12.2020 року у вигляді заборгованості за пенею та комісією 50968,21 грн. та суми судового збору пропорційної до цієї суми заборгованості 1065,80 грн. (розрахунок: сплачений Банком судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції 2270,00 грн. (а.с.31)* сума вимог з пені та комісії 50968,21 грн./ ціна позову 108537,67 грн. а.с. 1) у цій справі слід скасувати, ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову), стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року станом на 22.12.2020 року у вигляді заборгованості за пенею та комісією 50968,21 грн. та суми судового збору пропорційної до цієї суми заборгованості 1065,80 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1,13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371 372, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2021 року в оскаржуваній частині в частині стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року станом на 22.12.2020 року у вигляді заборгованості за пенею та комісією 50968,21 грн. та суми судового збору пропорційної до цієї суми заборгованості 1065,80 грн. у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 30.11.2017 року станом на 22.12.2020 року у вигляді заборгованості за пенею та комісією 50968,21 грн. та суми судового збору пропорційної до цієї суми заборгованості 1065,80 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 30.11.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Подліянова Г.С.