Постанова

Іменем України

24 травня 2023 року

м. Київ

справа № 759/4290/17

провадження № 61-3372св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року в складі колегії суддів Суханової Є. М., Сушко Л. П., Олійника В. І.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ТОВ «Факторингова Компанія «Вектор Плюс» звернулось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року позов ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено; визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 ; вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 грудня 2022 року ОСОБА_2 оскаржила указане судове рішення до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

Апеляційний суд уважав, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення за відсутності винятків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

08 березня 2023 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року та просила її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, направивши справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Зазначає, що в суду апеляційної інстанції не було підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 не була повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції.

Указує, що копію рішення суду першої інстанції відповідачка отримала в листопаді 2022 року, а тому строк на апеляційне оскарження слід вважати непропущеним.

Посилається на те, що, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, суд порушив гарантоване законом право ОСОБА_2 на апеляційне оскарження судового рішення.

У квітні 2023 року від ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу апеляційного суду без змін. Указує, що аргументи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, зводяться до неправильного тлумачення відповідачкою норм процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 10 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 передано на розгляд судді-доповідачеві Антоненко Н. О.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою; витребувано з районного суду справу № 759/4290/17; надано учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

07 квітня 2023 року матеріали справи № 759/4290/17 надійшли до Верховного Суду та передані судді-доповідачеві Антоненко Н. О.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 21 березня 2023 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі № 301/2320/15-ц (провадження № 61-9348св22) зазначено, що апеляційна скарга на рішення районного суду подана поза межами річного строку; особа, яка подала апеляційну скаргу, є стороною у цій справі, а отже є особою, залученою до участі в ній; апеляційним судом при відкритті апеляційного провадження встановлено, що у відповідності до приписів статті 74 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, про розгляд справи зазначена особа була повідомлена належним чином, про пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили не заявляла; з огляду на імперативний характер частини другої статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) та присічність річного строку, визначеного вказаною процесуальною нормою, який поновленню не підлягає, суд позбавлений за таких обставин можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для з`ясування поважності причин пропуску, поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою вказаної особи, поданою після спливу річного строку з дня постановлення оскаржуваного рішення.

У справі, яка переглядається:

ухвалу про відкриття провадження у справі від 05 квітня 2017 року, копію позовної заяви ОСОБА_2 згідно поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення отримала 21 квітня 2017 року (а. с. 28);

ОСОБА_2 повідомлена про розгляд справи в судовому засіданні, призначеному на 11 липня 2017 року, в якому був присутнім її представник адвокат Солдаткін О. С.; з 11 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 28 листопада 2017 року через неявку позивача, про час та дату наступного судового засідання представник відповідачки був повідомлений належним чином (а. с. 34);

ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 28 листопада 2017 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 та зупинено провадження у справі до розгляду іншої цивільної справи № 759/4132/17; ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду на 06 березня 2019 року; у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено з 06 березня 2019 року на 05 листопада 2019 року;

05 листопада 2019 року Святошинський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі;

08 грудня 2022 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року, в якій, серед іншого, просила поновити їй строк на апеляційне оскарження.

При відмові у відкритті апеляційного провадження з тих підстав, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана після спливу більше ніж одного року з дня складення повного тексту оскарженого рішення суду першої інстанції за відсутності виключних обставин, визначених у пунктах 1-2 частини другої статті 358 ЦПК України, апеляційний суд правильно виходив із того, що ОСОБА_2 була залучена до участі у справі й була повідомлена про її розгляд, а на обставини непереборної сили не посилалась.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права. За таких обставин касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук