ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1466/23 Провадження № 2/636/1084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Бруславської С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання за ним права власності на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0294 та будинок за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_2 .

Позивач в заяві вказав, що він є спадкоємцем майна після померлого ОСОБА_2 оскільки є його сином та проживав з ним однією сім`єю на момент смерті ОСОБА_2 . Інших спадкоємців які прийняли спадщину немає. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали на момент відкриття спадщини і не припинялись в момент її відкриття, а саме майнові права на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_2 позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні оригінали документів на будинок та запропоновано звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно.

Сторони надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 25.10.2022, актовий запис № 86.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді: житлового будинку, що розташований за адресом: АДРЕСА_1 , власником якого згідно технічного паспорту є ОСОБА_2 , що також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0294 площею 0,1015 га, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 524412 від 18.01.2010.

З метою оформлення права на спадщину після померлого батька, ОСОБА_1 звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист від 10 травня 2023 року № 656/01-16).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст. 1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як визначено у п . «Г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_2 є його син позивач по справі ОСОБА_1 .

Згідно довідки від 25.05.2023 виданої Малинівською селищною ради Чугуївського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_1 на момент смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, спадкоємцем ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , який проживав з померлим на день його смерті.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Суд вважає, що звернення ОСОБА_1 до суду є єдиним і належним способом захисту його права на спадкове майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріальної контори, а також те, що відповідач проти задоволення позову не заперечує, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню, оскільки його право на отримання спадщини порушено внаслідок відсутності оригіналу документів на підтвердження права власності на будинок.

Керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, право власності на земельну ділянку площею 0,1015 га, кадастровий номер :00:003:0294 та житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя