Справа № 128/3389/23
Провадження № 2-о/127/512/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Волошина С.В.,

за участю: секретаря судового засідання Невмиваки Я.І.,

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Дубінського Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини, в якій заявник просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 з вересня 2021 року по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, яке за життя належало спадкодавцю. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (мати заявника та дружина померлого). Оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку заявник не в змозі, оскільки не подав у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті батька до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, доказів фактичного прийняття спадщини заявник також пред`явити не може, оскільки його померлий батько та він були зареєстровані за різними адресами проживання. З огляду на викладене заявник отримав постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Поряд з цим зазначає, що 07.09.2021 спадкодавець був знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , оскільки продав наведену, належну йому квартиру на користь третіх осіб та фактично з вересня 2021 спадкодавець переїхав та почав проживати у сім`ї заявника, в будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Наведений будинок, в якому проживав батько заявника до часу смерті, не введено в експлуатацію, однак придатний для проживання, належність сім`ї заявника вказаного будинку підтверджується будівельним паспортом та повідомленням про початок будівельних робіт, які оформлено на дружину заявника ОСОБА_4 та інформацією з реєстру прав власності на земельну ділянку. Вважаючи, що спадщину після смерті батька заявник прийняв на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 17.10.2023 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано від приватного нотаріуса ВМНО Мартинюк І.В. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

02.11.2023 на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Мартинюк І.В. надійшла відповідь, згідно якої суд повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась, в підтвердження вказаної обставини нотаріусом представлено відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 74527974. (а.с. 53-54).

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 заяву про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав, просив її задовольнити з тих підстав, що у ній наведено. На запитання суду, представник повідомив, що обставина постійного та фактичного проживання заявника разом з батьком до дня його смерті існувала з вересня місяця 2021 року. Спадкодавець проживав з заявником постійно в одному будинку, вони мали спільний побут, вели спільне господарство, заявник опікувався батьком до дня смерті останнього.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій повідомлені заявником фактичні обставини визнала, зазначила, що проти задоволення вимог заяви не заперечує, просила розгляд справи провести у її відсутність. (а.с. 56).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника, та проживає в АДРЕСА_1 . Спадкодавця ОСОБА_3 за життя останнього вона знала. Вона бачила та їй безпосередньо відомо, що з вересня 2021 року ОСОБА_3 проживав у будинку ОСОБА_1 , він мав окрему кімнату в будинку, вікна якої виходять на її садибну земельну ділянку. ОСОБА_3 в лютому 2022 року захворів на Ковід 19, а тому лікувався в лікарні, разом з тим у зв`язку із початком широкомасштабного вторгнення РФ до України, ОСОБА_1 забрав його з лікарні та знову привіз до свого будинку де вони проживали. Характер проживання ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_1 був постійним та сімейним, вони з заявником були у дуже гарних відносинах.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною заявника та її родина фактично проживає в приватному житловому будинку, що за адресою АДРЕСА_1 . З вересня 2021 року з нею та її чоловіком почав постійно ОСОБА_3 , який є батьком її чоловіка. Таке проживання було обумовлено тим, що ОСОБА_3 продав належну йому трикімнатну квартиру у м. Вінниці, оскільки хотів придбати для проживання іншу нерухомість. ОСОБА_3 проживав з ними постійно, мав свою кімнату, допомагав їм поки міг по господарству. В лютому 2022 року ОСОБА_3 захворів на Ковід 19 та потрапив до лікарні. Пролежавши в лікарні фактично тиждень, після початку війни на третій день, вони (вона та її чоловік) забрали ОСОБА_3 з лікарні та знову привезли до свого будинку, де ним опікувались, допоки йому не стало трохи краще. В травні 2022 ОСОБА_3 знову стало гірше, а тому вони знову повезли його до лікарні, де ОСОБА_3 і помер.

Суд, заслухавши представника заявника, взявши до уваги позицію заінтересованої особи, врахувавши показання свідків, ознайомившись з матеріалами справи, дійшов наступного.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови №7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як встановлено судом з копії свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 від 20.09.1975, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20.09.1975 уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1071, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 » (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.1990, батьками заявника ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Як встановлено судом з довідки Департаменту адміністративних послуг ВМР від 25.07.2023 № 47082 ОСОБА_3 з 07.09.2021 знято з реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_2 . (а.с. 14).

З наведеної довідки також вбачається, що по день смерті ОСОБА_3 реєстрацію свого місця проживання не здійснив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що Відділом ДРАЦС у м. Вінниці ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 06.06.2022 складено відповідний актовий запис № 2155 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась, що встановлено судом з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 74527974, що надана на запит суду приватним нотаріусом ВМНО Мартинюк І.В. (а.с.54).

Приватним нотаріусом ВМНО Мартинюк І.В. 04.08.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті батька, оскільки ОСОБА_1 не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця та не надав жодних документів (доказів), які свідчать про фактичне прийняття спадщини, про що винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 15).

Відповідно до довідки Якушинецької сільської ради № 2026/02-06 від 22.08.2023, ОСОБА_3 1948 р.н., з вересня місяця 2021 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав разом з сином ОСОБА_1 та невісткою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 20).

Вказана обставина в судовому засіданні також підтверджена показами двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які допитані під присягою та які достовірно підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_3 з вересня 2021 року до дня його смерті разом з заявником, в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

ОСОБА_3 заповіту на належне йому майно за життя не залишив.

Заявник ОСОБА_1 є сином спадкодавця, а заінтересована особа ОСОБА_2 його дружиною, а тому вони, в розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями майна ОСОБА_3 за законом першої черги.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року N7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Отже, для того, щоб набути право на спадщину спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

В ході розгляду справи судом встановлено та додатково підтверджено показаннями свідків, що заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом із батьком ОСОБА_3 (спадкодавцем) на день відкриття спадщини (день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником його спадкових прав як спадкоємця за законом першої черги майна ОСОБА_3 .

Факти, викладені в заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, залишити за заявником.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 90, 258, 259, 263-265, 268, 293 - 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 01.12.2023 року.

Суддя: