Справа № 569/2483/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне)

про стягнення шкоди,

В засіданні приймали участь:

представник позивача: Добродій О. М.;

представник відповідача 1: Михалевич Д. А.;

відповідач 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) про стягнення шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що о 16 год. 00 хв., 23.09.2022 в м. Рівне на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Дубенська та вул. Житомирська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки „Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Рівненського міського суду від 07.10.2022 у справі №569/14545/22, що набрала законної сили 18.10.2022, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Встановлений постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 жовтня 2022 року факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль «Toyota Yaris», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень, вина у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу „Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є обставинами, що мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , на дату настання ДТП була забезпечена в AT „СГ „ТАС (приватне) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії AT 1237896 від 01.10.2021. У зв`язку з настанням страхового випадку позивачкою було подано заяву про страхове відшкодування до AT „СГ „ТАС (приватне). На підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 60-D/11/85 від 29.11.2022 Страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 36 741,76 грн. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали на рахунок ПриватБанку, отримувач платежу - ОСОБА_1 . Однак, відповідно до рахунку-фактури №АА00012388 від 31 січня 2023 року, складеного ТзОВ „Агат Авто, вартість відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого в ДТП, становить 205 366,20 грн., що суттєво різниться із сумою, визначеною для такого ремонту Страховиком. Тобто, сума виплати страхового відшкодування, здійснена відповідачем 1 на рахунок позивачки становить 36 741,76 грн., в той час, коли реальна вартість відновлювального ремонту становить 205 366,20 грн. Просить стягнути з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на її користь 93 258, 24 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути з ОСОБА_2 на її користь різницю між фактичними збитками та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 75 366 грн. 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн яка виразилась у тому, що від протиправних дій водія вона зазнав душевних страждань, що негативно вплинуло на її психологічний стан, мало місце порушення сну та підвищена тривожність. Вона вимушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя

Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

21 березня 2023 року від відповідача 1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що більша вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача не підтверджена належними доказами, як і завдана моральна шкода, просить відмовити у задоволенні позову.

31 березня 2023 року представником відповідача 2 Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач 2 вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки АТ "СГ" ТАС" (приватне) діяло виключно в межах норм спеціального Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сплативши позивачу страхове відшкодування по ДТП, яка сталася 23.09.2022, у повному обсязі в розмірі 36 741, 76 грн. Узадоволенні позову просить суд відмовити.

Ухвалою суду 24.04.2023 клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи задоволено, призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України (33003, м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 39). Провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи.

12 липня 2023 року до суду надійшов з Рівненського НДЕКЦ МВС України висновок експерта № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023.

Ухвалою суду від 27.07.2023 поновлено провадження у справі.

06.10.2023 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд: стягнути з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на її користь 57 017, 01 грн матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 16 559, 35 грн матеріальної шкоди та 5 000, 00 грн моральної шкоди.

Вказана заява подана в порядку ст. 49 ЦПК України, а відтак приймається судом до розгляду.

Ухвалою суду від 09.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.11.2023 викликано у судове засідання судового експерта Рівненського НДЕКЦ МВС України Карпюка І.С. для роз`яснення висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023.

В судовому засіданні судовим експертом Рівненського НДЕКЦ МВС України Карпюк І.С. було роз`яснено висновок експерта № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 1 Мінчакевича А.Я. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши позицію представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

23.09.2022 о 16:40 год в м. Рівне на перехресті нерівнозначних доріг вул. Дубенська-Житомирська, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Ford Escape", д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу та допустив зіткнення з транспортним засобом "Toyota Yaris", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.10.2022 у справі №569/14545/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, постановою судді у справі про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, встановлена, постанова набрала законної сили, та ому ця постанова є обов`язковою для суду при вирішенні даної цивільної справи і факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди саме з вини відповідача 1 ОСОБА_2 доведений.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „Ford Escape д.н.з. НОМЕР_1 на дату настання ДТП була забезпечена в AT „СГ „ТАС (приватне) згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AT 1237896 від 01.10.2021 року.Обов`язок страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., франшиза складає 00,00 грн.

22.11.2022 до Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) від позивача надійшла заява на виплату страхового відшкодування. На підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 60-D/11/85 від 29.11.2022 року страховиком було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 36741,76 грн. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали.

Відповідно до рахунку-фактури №АА00012388 від 31.01.2023, складеного ТзОВ „Агат Авто, вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача становить 205 366, 20 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 29 Закону № 1961-IV зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

У відповідності до статей, 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Страхова компанія, згідно листа від 01.12.2022 №16152/9122, повідомила позивача про прийняте рішення стосовно розміру відшкодування, проте жодним чином не повідомила щодо строків його виплати.

Так, не погодившись із визначеним страховою компанією розміром страхового відшкодування, за клопотанням позивача під час розгляду вказаного спору було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Рівненського НДЕКЦ МВС України.

Враховуючи відсутність погодження розміру відшкодування між потерпілим і страховиком, на виконання вимог ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата відшкодування повинна здійснюватися виключно на підставі незалежної оцінки або експертизи.

12 липня 2023 року до суду надійшов з Рівненського НДЕКЦ МВС України висновок експерта № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Yaris" д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження в ДТП (включаючи ПДВ) становить 110 318, 12 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Yaris" д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження в ДТП (без ПДВ) становить 93 758, 77 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, у випадку, якщо сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, висновок експертизи може бути відповідним доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Враховуючи ці обставини, суд вважає, що наданий Рівненським НДЕКЦ МВС України висновок експерта № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023, згідно ухвали суду від 24.04.2023, є належним, допустимим та достовірним письмовим доказом відповідно до ст.ст. 78,79 ЦПК України, який підтверджує розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд також звертає увагу, що вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Отже з`ясуванню підлягають дві обставини: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Вказане кореспондується з позиціями висловленими в постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, від 02.10.2018 у справі № 910/171/17 та від 05.04.2018 у справі № 910/3165/17.

Для перевірки вказаних обставин (фактичне здійснення ремонту автомобіля та чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ) позивачем не було надано суду жодних доказів. Крім того представником позивача у судовому засіданні було підтверджену ту обставину, що автомобіль позивачки не ремонтувався.

Таким чином, розмір шкоди в спірних правовідносинах у цій справі, який підлягає стягненню з відповідачів, має визначатися виходячи з суми, що відповідає вартості відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Yaris" д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження в ДТП (без ПДВ), яка згідно висновку експерта № СЕ-19/118-23/5170-АВ від 04.07.2023, становить 93 758, 77 грн.

Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тому, саме з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) підлягають стягненню суми недоплаченої страхової виплати позивачу.

Враховуючи зазначене, а також те, що розмір страхового відшкодування не перевищує ліміту відповідальності страховика (130 000, 00 грн), суд дійшов висновку про стягнення з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 57 017, 01 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах страхової суми, встановленої страховим полісом та з урахуванням вже сплаченого страхового відшкодування (93 758, 77 грн - 36 741,76 грн= 57 017, 01 грн (за мінусом франшизи - 0)).

Відтак, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 16 559, 35 грн матеріальної шкоди є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 5 000, 00 грн слід зазначити, що відповідно до положень ст.55 Конституції України та чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Згідно зі ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Під час розгляду позовних вимог про стягнення моральної шкоди з водія ОСОБА_2 судом враховується, що в результаті ДТП належний позивачу автомобіль було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач зазнала душевних страждань з огляду на пошкодження її майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України).

Слід зазначити, що наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Так, доказів на підтвердження погіршення здібностей позивача або позбавлення його можливості їх реалізації (вимушені зміни у житті, дискомфорт, неможливість користуватися автомобілем тощо) позивачем не надано і такі у справі відсутні.

При цьому, суд враховує, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного страждання. Діюче законодавство не містить визначення способів обчислення її розміру. Зважаючи на це будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

За таких обставин, з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд визначає відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у розмірі 2 000, 00 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Огляду на викладене, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) про стягнення шкоди, підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 779, 03 грн (57 017, 01 грн * 1073, 60 грн * 78 576, 36 грн) та з ОСОБА_2 - 27, 33 грн (2000, 00 грн * 1 073, 60 грн * 78 576, 36 грн).

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) про стягнення шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 57 017, 01 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000, 00 грн моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (приватне) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 779, 03 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 27, 33 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач: Акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (приватне) (проспект Перемоги, 65, м. Київ, 03062, ІК 30115243).

Повне судове рішення складене та підписане 30.11.2023.

Суддя Левчук О. В.