Провадження № 2/625/87/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участі секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначив, що він на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого виконкомом Різуненківської сільської ради народних депутатів 18 червня 1990 року та зареєстрованого у Валківському бюро технічної інвентаризації 18 червня 1990 року за реєстровим №34 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) зазначено, що вищевказаний житловий будинок в цілому належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є позивач. Також позивач вказав, що він зареєстрований та проживає у вказаному будинку.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він є власником земельних ділянок загальною площею 0,9214 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами :00:000:0066 та :00:000:0065, розташованих за адресою: Харківська область, Коломацький район, село Мирошниківка, а також земельної ділянки з кадастровим номером :00:000:0070 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивач вказав, що у зв`язку із втратою чинності 20 червня 2007 року Закону України «Про власність», поняття «колгоспний двір» припинило своє існування у законодавстві України, а із Цивільного кодексу України вилучено статті, що встановлювали його статус.

З огляду на вказані вище обставини, а також із огляду на те, що виникла невідповідність правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок чинному законодавству України позивач просив суд визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 13 листопада 2023 року, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 93), позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому 28 листопада 2023 року ним до суду подано заяву за вх. № 1922/01-51/23 (а.с.101), в якій позивач повідомив про підтримання ним заявлених вимог, а також просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с.94), у судове засідання не з`явився, при цьому представником Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області Мельник М.В. 22 листопада 2023 року до суду подано заяву за вх. ЕС№1873/01-51/23 (а.с.98-100), в якій представник відповідача просила суд провести розгляд справи за відсутності представника Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області та зазначила, що відповідна селищна рада не заперечує проти задоволення заявленої ОСОБА_1 вимоги.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що всім учасникам судового процесу судом забезпечені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового розгляду справи тощо. Окрім того, судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним цивільним процесуальним законодавством України повноважень , спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, долучені у якості додатку до позовної заяви, врахувавши позицію кожної із сторін, викладену у їх відповідних заявах, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, і, таким чином, перевіривши доводи, викладені позивачем у позові, суд дійшов наступного.

Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого виконкомом Різуненківської сільської ради народних депутатів 18 червня 1990 року та зареєстрованого у Валківському бюро технічної інвентаризації 18 червня 1990 року за реєстровим №34, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого Коломацьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації за станом на 07 лютого 2020 року, його власником в цілому є ОСОБА_1 (12-17).

Із витягу з реєстру територіальної громади сформованого 19 жовтня 2023 року за №2023/008489493 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 з 20 квітня 1978 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 №768300, виданим Різуненківською сільською радою народних депутатів 28 грудня 2002 року, підтверджено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,25 га, з кадастровим номером :00:002:0001, розташованої на території села Мирошниківка Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області (18-19).

Рішення сесії Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області від 11 серпня 2020 року за №55 впорядковано місце розташування земельної ділянки площею 0,25 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у власності ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №768300, виданим Різуненківською сільською радою народних депутатів 28 грудня 2002 року, а також встановлене її місце розташування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №768350, виданого Різуненківською сільською радою народних депутатів 28 грудня 2002 року, а також витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 23 липня 2020 року державним кадастровим реєстратором Манжелій Т.М., за номерами НВ-020 та НВ-020, ОСОБА_1 є власником земельних ділянок загальною площею 0,9214 га з кадастровими номерами :00:000:0065 та :00:000:0066, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,розташованих за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20-33).

Із листа керівника Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Юрія Кундрюкова, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що у державному акті на право приватної власності на землю Р2№768350, виданому на ім`я ОСОБА_1 , кадастрові номери :00:002:0002 та :002:0003 присвоєні помилково і чинними кадастровими номерами відповідних земельних ділянок слід вважати кадастрові номери :00:000:0065 та :00:000:0066, які вказані у витягах із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 (а.с.36).

Згідно матеріалів технічної документації по інвентаризації та оформленню права приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , Коломацькою районною філією Харківського регіонального центру державного земельного кадастру на замовлення ОСОБА_1 розроблено відповідну техдокументацію (а.с.37-53).

Як вбачається із звіту про оцінку майна, складеного 31 жовтня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 , ринкова вартість житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 64,3 метрів квадратних, з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає 191300 гривень 00 копійок (а.с.71-86).

Згідно довідки з особового рахунку погосподарської книги Різуненківського старостинського округу Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області від 29 листопада 2023 року за №248, виданої старостою Різуненківського старостинського округу ОСОБА_3 , в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована одна особа, а саме: голова домогосподарства - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.102).

Із виписки із погосподарської книги №11 на 2021 2025 роки Різуненківського старостинського округу Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області від 29 листопада 2023 року за №6 в (а.с.104). вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 обліковується житловий будинок, номер об`єкта погосподарського обліку в погосподарській книзі №11 відкритий на ім`я ОСОБА_1 , який є власником будинка, збудованого у 1968 році, загальною площею 81,3 квадратних метри ( житлова площа - 64,3 квадратних метри, кількість житлових кімнат -3).

Також згідно вказаної вище виписки за адресою розташування згаданого в ній будинку зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а земельні ділянки, що обліковуються за домоволодінням, складають загальну площу 1,1714 га, із яких: 1) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га; 2) для ведення особистого селянського господарства площею 0,9214 га.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У статті 328 ЦК України закріплені положення, згідно яких право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочині, і воно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Правовідносини щодо майна колгоспного двору регулювалися ст.ст. 120-126 ЦК Української PCP.

Положеннями ст.ст.120, 123 ЦК Української PCP (в редакції від 18 липня 1963 року), визначалося, що майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до п. 6 Постанови пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Чинним законодавством України поняття «колгоспний двір» не визначено. З прийняттям Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року, який втратив чинність 20 червня 2007 року, колгоспний двір припинив своє існування. З ЦК Української РСР вилучено статті, що встановлювали його статус (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16 грудня 1993 року № 3718-XII, який набрав чинності з 18 січня 1994 року).

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні підтверджено, що житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно до 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою та членом якого був позивач, який не втратив права в майні колгоспного двору та вказане майно колгоспного двору належало ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого виконкомом Різуненківської сільської ради народних депутатів 18 червня 1990 року та зареєстрованого у Валківському бюро технічної інвентаризації 18 червня 1990 року за реєстровим №34.

Отже, з урахуванням вищевказаного, беручи до уваги те, що позивачем повністю доведено належними і допустимими доказами всі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також взявши до уваги те, що право позивача на житловий будинок набуто правомірно на підставах, що не заборонені законом, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 13 квітня 2000 року Коломацьким РВ УМВСУ в Харківській області, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 30 листопада 2023 року.

Суддя: М.О. Скляренко