Номер провадження 2-о/489/174/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 листопада 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали заяви за вх. №

за заявою про встановлення юридичного факту,

позивач: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

встановив

Заявником подано до суду заяву про встановлення юридичного факту.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому ЦПК України, в т. ч. шляхом пред`явлення позовної заяви, форма і зміст якої повинні відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

При зверненні до суду з заявою про встановлення юридичного факту, особа обов`язково має вказати та обгрунтувати мету встановлення такого факту.

Як вбачається зі змісту заяви, факт встановлення родинних відносин заявника з померлим батьком необхідно для оформлення його спадкових прав, відповідно до складеного за життя батьком заповіту. Водночас, заявником не додано відповідних письмових доказів, які б підтверджували неможливість вирішення даного питання в позасудовому порядку, зокрема не додано постанову про відмову від вчиенння нотаріальних дій. Тобто, не надано доказів, що розбіжності в документах відносно родинних відносин зі спакодавцем є перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України № 3425-XII від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» (далі - Закон).

Частиною 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Так, згідно ч. 2 ст. 2-1 Закону України «Про нотаріат» контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України та його територіальними органами.

Відповідно до п. 1 глави 13 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Наказ) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

У першому абзаці пункту 3 глави 13 Наказу визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тобто, законодавцем визначено, що спадкоємці мають звернутися із відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої той заводить спадкову справу, а у випадку неможливості оформити процедуру спадкування та видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус зобов`язаний відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що він виносить відповідну постанову. Вказана відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, особа вправі звернутися до суду із заявою, у тому числі й про встановлення факту родинних відносин. В протилежному випадку - дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Натомість, всупереч вказаним вимогам цивільного процесуального закону, до матеріалів заяви заявником не долучено обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, докази заведеня спадкової справи після померлого, а також належні докази звернення заявника до нотаріальної контори.

Крім того, заявник просив суд також встановити факт родинних відносин з його матірю, щоб в подальшому не виникла подібна ситуація встановлення невідповідності її даних.

Суд вважає за необхідне зазначити, що мета встановлення юридичного факту має існувати зараз, для реалізації права на сьогоднішіній день. В даному ж випадку, заявником не конкретизовано мету та не вбачається можливим визначити для захисту якого права заявника необхідно встановлювати такий факт. Таким чином, суд зауважує, що важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

При зверненні до суду заявником сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., проте заявлено дві вимоги: встановлення факту родинних відносин з померлим батьком та встановлення факту родинних відносин з матір`ю.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, поданої фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (536,80 грн.).

Таким чином, заявник має сплатити судовицй збір за другу вимогу про встановлення факту родинних відносин з матір`ю у розмірі 536,80 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вказана заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для можливості усунення вище перелічених недоліків.

Керуючись ст. ст. 4, 175-177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя

ухвалив

Залишити без руху заяву про встановлення юридичного факту, заявник: ОСОБА_1 .

Надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме сім днів з дня отримання заявником копії ухвали. В зазначений строк заявнику необхідно надати обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, докази заведеня спадкової справи після померлого, а також інші належні докази звернення заявника до нотаріальної контори; конкретизувати мету, для якої заявнику необхідно встановити факт родиннгих відносин з його матір`ю та сплатити за таку вимогу судовий збір у розмірі 536,80 грн.

В разі невиконання цих вимог у визначений строк, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв