Провадження № 2/756/619/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 квітня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участю секретаря Волошиної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних, інфляційних витрат та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в листопаді 2021 року звернувся до суду через адвоката Ковалевську Д.С. з позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ФОП ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, три відсотки річних, інфляційних витрат, матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову вказує, що 23.01.2021 року о 7 год.20 хв. в м.Києві на перехресті вул. Братиславська, Крайня-Стальського відбулася ДТП за участю транспортного засобу «МАН» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та автомобілем «Форд» д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/1948/21 від 17.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у Страховика - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200006652.

Згідно з полісом №200006652 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000 грн., розмір франшизи за полісом 1000 грн.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 05.03.2021 року із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. Страховиком було зареєстровано заяву про виплату страхового відшкодування за № 21-510.

З метою виявлення справедливого розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір про проведення експертної оцінки.

На виконання укладеного договору про проведення експертної оцінки СОД ТОВ «Клевер Експерт», 22.10.2021 року був складений звіт №555/10-21 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 184129,09 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу ) становить 85 415,22 грн. з урахуванням ПДВ та 74 447,02 грн. без урахування ПДВ.

Оскільки позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначив власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, то розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений страховиком позивачу (за вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн.) становить 73447,02 грн.

Зазначає, що водієм ОСОБА_2 було сплачено позивачу 1000 грн. франшизи за полісом обов`язкового страхування в добровільному порядку.

03.06.2021 року сплинув граничний строк для виплати страхового відшкодування, проте ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» так і не здійснило на рахунок позивача виплату страхового відшкодування.

Вказує, що несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання , внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання.

Розрахунок пені: позивач вважає початок дати прострочення виплати страхового відшкодування з 91-ого дня з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування - 04.06.2021 року. З 04.06.2021 року по 12.11.2021 року = 161 день прострочення. Пеня за 161 день прострочення = 5211,72 грн.

Розрахунок витрат від інфляції: з 04.06.2021 року по 12.11.2021 року = 161 день прострочення. Сума боргу: 73447,02 грн. Збитки від інфляції за 161 день прострочення = 955,39 грн.

Розрахунок 3 % річних : з 04.06.2021 по 12.11.2021 року = 161 день прострочення, де 3 % річних за 161 день прострочення = 972 грн.

Зазначає, що виплаті на користь позивача з страхової компанії підлягає страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (1000 грн.) у розмірі - 73447,02 грн., пеня за 161 день прострочення - 5211, 72 грн., збитки від інфляції - 955, 39 грн. та 3 % річних - 972 грн.

Решта коштів, що відповідають розміру завданої позивачу матеріальної шкоди вважає, що підлягають стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_3 , оскільки з матеріалів адміністративної справи убачається, що на час ДТП ОСОБА_2 є працівником ФОП ОСОБА_3 . В зв`язку з цим вважає, що ФОП ОСОБА_3 має сплатити різницю між вартістю відновлювального ремонту (184129,09 грн. та страховим відшкодуванням (що має бути сплаченим страховиком) (73 447,02 грн. та франшизою 1000 грн., що становить 109 682,07 грн.

Також зазначає, що в результаті протиправних дій співробітника відповідача ФОП ОСОБА_3 було спричинено пошкодження майна позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденного життя, в тому числі за рахунок того, що позивач був вимушений витрачати час і пошук експортної установи, звертатися до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів і т.д., а тому розмір моральної шкоди оцінює в 5000 грн.

Просить суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 73447 грн.02 коп., пеню в розмірі 5211,72 грн., збитки від інфляції в розмірі 955,39 грн., 3% річних в сумі 972 грн.; стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : матеріальну шкоду у розмірі 109 682,07 грн., моральну шкоду 5000 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О.

Ухвалою від 26.11.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.

10.02.2022 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов в своєму відзиві відповідач посилається на те, що він є власником автомобіля марки «МАН» д.н. НОМЕР_1 .

Цивільна відповідальність належного автомобіля відповідача, станом на 23.01.2021 року була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», поліс № 200006652 від 21.05.2020, дійсний на момент дорожньо-транспортної пригоди.

У передбаченому п.2.2 ПДР, ним передано автомобіль марки «МАН» д.н. НОМЕР_1 у користування ОСОБА_2 , який 23.01.2021 року о 7 год. 20 хв. керуючи автомобілем марки «МАН» д.н. НОМЕР_1 на перехресті вул. Братиславська-Крайня-Стальського в м.Києві, не врахував дорожньої обстановки та не надав перевагу в русі транспортному засобу «Форд» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , допустивши з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 17.02.2021 року у справі №754/1948/21 визнано винним ОСОБА_2 в скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди.

Вважає, що відповідальність відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України має нести винна особа, яка є водієм автомобіля чи особа, яка керувала таким автомобілем і з вини такої сталося ДТП.

ОСОБА_3 не наймав ОСОБА_2 , останній не являється працівником ФОП ОСОБА_3 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 трудові відносини відсутні. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «МАН» з дозволу ОСОБА_3 на підставі наданого йому свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Вказує, на те, що відносно ФОП ОСОБА_3 у цьому випадку не застосовується ст.1172 ЦК України і він є неналежним відповідачем по справі, а пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові.

Також зазначає, що на даний час сума, яка виплачена, що погоджена ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до виплати на користь позивача, не встановлена. Відповідно різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування може відрізнятися.

Щодо звіту про оцінку вартості матеріального збитку наданого позивачем, вказує, що у фотокопії схеми місця ДТП, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР №117857 зазначено перелік пошкоджень транспортного засобу «Форд» отриманих внаслідок зазначеного ДТП, а саме: розбито ліві передні та задні двері, ліве заднє крило, скло задньої лівої двері.

У звіті про оцінку вартості матеріального збитку, складеного через півроку після ДТП, зазначено пошкодження транспортного засобу «Форд», які відрізняються від первинних і значно збільшені.

При цьому, на огляд автомобіля під час проведення оцінки автомобіля Форд відповідача ОСОБА_3 не запрошували.

На даний час не встановлено чи виконано фактично ремонт автомобіля та яка його вартість встановлених запчастин. Якщо ремонт виконано, то замінені деталі можуть мати певну вартість, яку не враховано в позовних вимогах

Крім цього, відповідно до наданого позивачем звіту, вартість відновлювального ремонту, становить 184129,09 грн., при ринковій вартості 203 374,50 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту складає 90,5% від вартості автомобіля. А різниця між реальними збитками (74447,02 грн.) і вартість відновлювального ремонту (184129,09 грн.) та стягується з відповідача 2 (страхувальника) становить 109 682,07 грн., що на 147,32 % більше.

Також посилався на те, що розмір моральної шкоди не доведено.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести до закінчення розгляду справи складається із витрат на професійну правничу допомогу 15 000 грн.

Просили суд в задоволенні позову відмовити.

15.08.2022 року представник позивача направила до суду заяву про заміну належного відповідача. В своєму клопотанні посилається на те, що у відзиві ФОП ОСОБА_3 , останній зазначив, що ОСОБА_3 не наймав ОСОБА_2 , останній не являється працівником ФОП ОСОБА_3 . Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 трудові відносини відсутні. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «МАН» д.н. НОМЕР_1 з дозволу ОСОБА_3 на підставі наданого йому свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

Зазначає, що оскільки трудові відносини між власником ТЗ «МАН» д.н. НОМЕР_1 та водієм на час ДТП відсутні, то відповідальним за заподіяну шкоду позивачу є саме водій, що спричинив ДТП - ОСОБА_2 , у зв`язку з цим просить суд замінити первісного відповідача ФОП ОСОБА_3 на належного відповідача - ОСОБА_2 . Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 08.09.2022 року з занесенням до протоколу судового засідання за клопотанням представника позивача проведено заміну відповідача ФОП ОСОБА_3 на ОСОБА_2 .

Представник позивача в судове засідання призначене на 27.04.2023 року на 14 год. не з`явилася, на електронну адресу суду направила заяву в якій просила суд позовні вимоги задовольнити, провести розгляд справи без її участі та проти заочного розгляду не заперечувала. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача.

Відповідачі в судові засідання призначені на 13.02.2023 на 13 год.45 хв., 27.04.2023 року на 14 год. не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, суд за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідачів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

23.01.2021 року о 7 год.20 хв. в м.Києві на перехресті вул. Братиславська, Крайня-Стальського відбулася ДТП за участю транспортного засобу «МАН» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та автомобілем «Форд» д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/1948/21 від 17.02.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз`яснено у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв`язок та є вина зазначеної особи, або коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, яка узгоджується з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у ст.1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст.1167 ЦК України стосовно моральної шкоди. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Відповідно до ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо передбачено такий обов`язок. Так, завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що регламентовано спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Цивільно-правова відповідальність автомобіля яким керував ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» за полісом № 200006652. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн.

ОСОБА_1 є власником пошкодженого автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_2 .

Як визначено ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст.ст.9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 05.03.2021 року із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. Страховиком було зареєстровано заяву про виплату страхового відшкодування за № 21-510.

З метою встановлення розміру матеріального збитку, спричиненого транспортному засобу в результаті ДТП, позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір про проведення експертної оцінки.

На виконання укладеного договору про проведення експертної оцінки СОД ТОВ «Клевер Експерт», 22.10.2021 року був складений звіт № 555/10-21 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 184129,09 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 85 415,22 грн. з урахуванням ПДВ та 74 447,02 грн. без урахування ПДВ.

Оскільки позивач в заяві про виплату страхового відшкодування зазначив власні банківські реквізити на виплату страхового відшкодування, то розмір страхового відшкодування, що має бути виплачений страховиком позивачу (за вирахуванням франшизи в розмірі 1000 грн.) становить 73447,02 грн.

Водієм ОСОБА_2 було сплачено позивачу 1000 грн. франшизи за полісом обов`язкового страхування в добровільному порядку, про що позивач зазначає в позові.

03.06.2021 року сплинув граничний строк для виплати страхового відшкодування, проте ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» так і не здійснило на рахунок позивача виплату страхового відшкодування, протилежне судом не встановлено.

Несплата страховиком страхового відшкодування у повному обсязі у передбачені законодавством строки, є неналежним виконанням грошового зобов`язання , внаслідок чого має місце прострочення виконання такого зобов`язання.

У відповідності до п.1 ст.992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з ст.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду , за який нараховується пеня.

Розрахунок пені: початок дати прострочення виплати страхового відшкодування з 91-ого дня з моменту подання заяви про виплату страхового відшкодування - 04.06.2021 року. З 04.06.2021 року по 12.11.2021 року = 161 день прострочення. Пеня за 161 день прострочення = 5211,72 грн.

Згідно із частиною другою ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок витрат від інфляції: з 04.06.2021 року по 12.11.2021 року = 161 день прострочення. Сума боргу: 73447,02 грн.

Збитки від інфляції за 161 день прострочення = 955,39 грн.

Розрахунок 3 % річних: з 04.06.2021 по 12.11.2021 року = 161 день прострочення, де 3 % річних за 161 день прострочення = 972 грн.

Тобто, стягненню на користь позивача з страхової компанії підлягає страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (1000 грн.) у розмірі - 73447,02 грн., пеня за 161 день прострочення - 5211,72 грн., збитки від інфляції - 955, 39 грн. та 3 % річних - 972 грн. Отже позовні вимоги заявлені позивачем до ТДВ «СК «Ю.КС.АЙ» слід задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив суд різницю між вартістю відновлювального ремонту (184129,09 грн. та страховим відшкодуванням, що має бути сплаченим страховиком 73 447, 02 грн. та франшизою 1000 грн.) в сумі 109 682,07 грн. стягнути з ФОП ОСОБА_3 , а також 5000 грн. моральної шкоди.

В подальшому за клопотанням сторони позивача суд провів заміну відповідача ФОП ОСОБА_3 на ОСОБА_2 , разом з тим позивачем не надано суду позовну заяву з позовними вимогами до ОСОБА_2 . Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутня позовна заява яка б містила позовні вимоги саме до ОСОБА_2 , враховуючи ст.13 ЦПК України суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України з Товариства з додатковою відповідальністю СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 805 грн. 86 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-285, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ», ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування, пені, 3% річних, інфляційних витрат та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (код ЄДРПОУ - 32404600, адреса місцезнаходження: м.Київ, пр-т.В.Івасюка, буд. 4, корп.6-а) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування в розмірі 73 447 (сімдесят три тисячі чотириста сорок сім) грн. 02 коп., пеню в розмірі 5 211 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн. 72 коп., інфляційні втрати в розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 39 коп., 3% річних в сумі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (код ЄДРПОУ - 32404600, адреса місцезнаходження: м.Київ, пр-т.В.Івасюка, буд. 4, корп.6-а) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн. 86 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається позивачем до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя