ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3103/23 Справа № 205/7293/19 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д. Космачевської Т.В.

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтресах якої діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковська Ірина Юріївна, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (суддя першої інстанції Мовчан Д.В.)

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковська Ірина Юріївна, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, в якому просила встановити факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2022 року по березень 2019 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Днгіпропетровська від 23 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковська Ірина Юріївна, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання однією сім`єю чоловіка, ОСОБА_5 , та жінки, ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 24 березня 2019 року.

У задоволені решти позовних вимог щодо встановлення факту постійного проживання однією сім`єю чоловіка, ОСОБА_5 , та жінки, ОСОБА_4 , без реєстрації шлюбу у період з вересня 2002 року до 31 грудня 2003 року відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп.

Судові витрати відповідача ОСОБА_1 віднесено на рахунок такого учасника справи.

Із вказаним рішенням суду не погодилась ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та подали апеляційні скарги, вважають, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та без з`ясування обставин, що мють значення для справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка була подана її представником ОСОБА_2 зазначено, що висновок суду першої інстанції про те, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не обізнані стосовно сумісного проживання позивачки та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 спростовуються їх показами, в яких вони вказували, що вони були безпосередніми сусідами ОСОБА_5 до жовтея 2009 року, і постійно його бачили за вказаною адресою без ОСОБА_4 .

Наголошує на тому, що під час розгляду справи, суд першої інстанції врахував покази свідка ОСОБА_9 зі сторони позивачки в обґрунтування того, що ОСОБА_5 жив разом із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 до 2007 року, оскільки суд самостійно припинив допит вказаного свідка через її незмогу відповідати на запитання всіх учасників справи.

Також зазначає, що висновки суду першої інстанції про спільне проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 з 2008 року по 24 березня 2019 року спростовуються письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, паспорт позивачки де місце реєстрації зазначено АДРЕСА_1 , та фотокопіями матеріалів цивільної справи № 422/9431/12 за позовом ОСОБА_4 про поновлення її на роботі.

Зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги лист з ОСББ «Квітуча-Калина» від 05.04.2021 року, де вказано, що ОСОБА_4 , завжди була присутня на зборах мешканців квартири АДРЕСА_3 власником якої є її мати, ОСОБА_10 . Представник відповідачки вказує на те, що позивачка вважала своїм домом саме вказуну квартиру, а не будинок по АДРЕСА_2 .

Також мотивує скаргу тим, що матеріали справи не містять жодних належних доказів у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Надані позивачкою фотографії, квитанції про оплату комунальних послуг, квитанція про часткове погашення кредиту датовані після смерті ОСОБА_5 є неналежними та недопустими доказами на підтвредження наявності між сторонами у справі спільного побуту.

Судом першої інстанції не залучено до участі у справі в якості співвідповідача малолітню особу спадкоємця першої черги внука ОСОБА_11 , який за правом представлення належить до першої черги спадкування в силу тих обставин, що його мати ОСОБА_12 (донька ОСОБА_5 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до відкриття спадщини після ОСОБА_5 , судом не залучено до участі у справі органу опіки та піклування.

ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_1 просив рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Просив стягнути судові витрати в суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000 грн.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 наведені такіж підстави та обґрунтування щодо незгоди з рішенням суду першої інстанції, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначила, що суд першої інстанції встановив та дослідив всі фактичні обставини та докази наявні в матеріалах справи та ухвалив законне рішення.

В рішенні суду відповідачу було надано вичерпану відповідь на всі істотні питання, що виникають при квалифікації спірних відносин, доводи викладені в апеляцінійній скарзі не спростовують висновків суду.

ОСОБА_4 просила рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_2 на задоволенні їх апеляційної скарги наполягали, також зазначаючи, що ОСОБА_3 не був залучений по справі в якіості відповідача, як представник малолітньої особи, інтереси якої зачипаються в результаті вирішення спору. Просили рішення суду скасувати та у позові відмовити.

ОСОБА_4 та її представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач по справі ОСОБА_4 є зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів реєстрації шлюбу позивача із іншими особами матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_13 до 14.05.1997 року. Вказаний шлюб припинено внаслідок смерті одного із подружжя дружини ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19.05.1997 року.

Доказів реєстрації шлюбу ОСОБА_5 з іншими особами матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.03.2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Причина смерті: злоякісне новоутворення легенів, що підтверджується довідкою про причину смерті (форма №106/0 № 86) від 25.03.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Оглядом матеріалів спадкової справи, яка була заведена щодо майна померлого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковською Іриною Юріївною,судом було встановлено, що з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , до такого органу нотаріату звернулись позивач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка та ОСОБА_5 вели спільне господарство, мали спільний бюджет та побут, піклувались один про одного, мали взаємні права та обов`язки, у зв`язку із чим на правовідносини, що виникли у таких сторін за період з 01 січня 2004 року по 24 березня 2019 року.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Cуду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте рішення суду першої інстанції, на думку колегії суддів, зазначеним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.03.2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Причина смерті: злоякісне новоутворення легенів, що підтверджується довідкою про причину смерті (форма №106/0 № 86) від 25.03.2019 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. 24 березня 2019 року була заведена спадкова справа № 21/2017 до майна померлого ОСОБА_5 .

Оглядом матеріалів спадкової справи, яка була заведена щодо майна померлого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковською Іриною Юріївною,судом було встановлено, що з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 , до такого органу нотаріату звернулись позивач ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини.

Зі спадоковї справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_14 , яка була донькою померлого ОСОБА_5 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у ОСОБА_3 та ОСОБА_14 є спільний син, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 24 березня 2019 року, спадщину після ОСОБА_5 прийняв законний представник ОСОБА_11 ОСОБА_3 .

Розглядаючи даний спір, колегія суддів, виходить з такого.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Згідно з вимогами до змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін(пункт 2 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц(пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у позові вказала, що встановлення факту їй необхідно для визнання та оформлення її, в передбаченому законом порядку спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_4 , звернувшись до суду з наведеним позовом щодо захисту її прав, фактично впливає й на права осіб, які також претендують на спадкове майна після смерті ОСОБА_5 , про наявність яких позивачці було відомо.

Суд першої інстанції, який задовольнив позов, не визначив реальний суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, не дослідив обставин справи та передчасно дійшов висновку про задоволення позову не залучивши до справи у якості відповідача законного представника малолітнього ОСОБА_11 ОСОБА_3 , який є його батьком.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, а тому рішення районного суду, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України через порушення судом норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про відмову в задоволені позову.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім того, колегія суддів враховує вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, згідно з яким, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позової заяви.

Керуючись статтями 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтресах якої діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу в Дніпропетровській області Шатковська Ірина Юріївна, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 30 травня 2023 року

Суддя-доповідач О. В. Халаджи