Справа № 572/3433/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/3433/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_4 03 липня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №667, відновивши їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 03 липня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено актовий запис №667. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви - між подружжям систематично виникали непорозуміння, на грунті діаметрально протилежних поглядів на шлюб і сім`ю, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, сторони не можуть порозумітись між собою, внаслідок чого подружжям сімейні стосунки припинено, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду.

Представник позивача в підготовче судове засідання подала письмову заяву, якою позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання також подав письмову заяву, відповідно до якої останній заявлені позивачем вимоги визнав повністю.

Сторонами було заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутність, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

З огляду на позицію сторін, повне визнання позову відповідачем, враховуючи вимоги ч.3 ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого провадження.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 03 липня 2020 року, згідно із яким вказаного числа між сторонами по справі було зареєстровано шлюб Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що зроблено актовий запис №667.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя має неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено із змісту позовної заяви та доводиться наданою суду копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2020 року.

Однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення.

Крім цього, частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння, а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

В позовній заяві позивач просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Вказані правовідносини регулюються ст.113 СК України, якою встановлено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила відновити дошлюбне прізвище.

Із дослідженого судом свідоцтва про шлюб від 03 липня 2020 року судом встановлено, що позивач після одруження змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_7 », а тому ця вимога також підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112 СК України, керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зареєстрований 03 липня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №667- розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачеві - ОСОБА_10 присвоїти дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: