Справа №760/3500/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі Соколовській А.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання сторони відповідача про роз`єднання позовних вимог та передачу за підсудністю в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

14.02.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій позивачка просить:

1. стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

2. визначити місце проживання сина разом з нею;

3. позбавити відповідача батьківських прав відносно сина.

Стороною позивача в підготовчому засіданні були уточнені позовні вимоги, а саме залишено без розгляду вимогу про стягнення аліментів та про позбавлення батьківських прав.

29.05.2023 року через канцелярію суду стороною відповідача було подано клопотання, в якому представник просить роз`єднати позовні вимоги про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, виділивши їх в окремі провадження, та провадження за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав передати на розгляд за належною підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що, враховуючи норми ч. 1 ст. 28 ЦПК України, вимога щодо стягнення аліментів може розглядатися Солом`янським районним судом м. Києва.

Разом з тим, враховуючи, що місце реєстрації відповідача, є визначеним, вказані позовні вимоги повинні бути роз`єднано, виокремивши в самостійне провадження позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав, та передано за належність.

Заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в самостійних провадженнях, оскільки їх розгляд в одному провадженні може утруднити їх вирішення по суті.

Так, розуміючи відповідальність перед своїм сином, в тому числі і матеріальну, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у заявленому розмірі.

Однак, вимога щодо позбавлення батьківських прав оспорюється та підлягає детальному розгляду відповідним судом за належною, законодавчо встановленою, підсудністю.

У підготовчому засідання стороною відповідача було підтримано заявлене клопотання. Сторона позивача, в свою чергу, заперечувала проти даного клопотання та просила відмовити в його задоволенні з огляду на необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, суд приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частино 6 цієї статті визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Вимоги щодо позбавлення батьківських прав та щодо стягнення аліментів беззаперечно пов`язані між собою, оскільки стосуються забезпечення інтересів дитини.

Слід наголосити, що будь-яка справа, що перебуває в провадженні суду, є важливою як для учасників справи так і для суду, потребує з`ясування всіх обставин та детального розгляду по суті.

Той факт, що відповідач визнає вимогу про стягнення аліментів, однак оспорює вимогу щодо позбавлення його батьківських прав, само по собі не може утруднити вирішення цих вимог, так як за будь-яких обставин учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

В даному випадку, враховуючи предмет спору, затягування розгляду справи сторонами є неприпустимим.

До того ж, з метою фінансового забезпечення дитини відповідач не позбавлений можливості добровільно сплачувати аліменти, докази щодо сплати яких у разі примусового виконання рішення суду має надати з метою зарахування в рахунок погашення аліментних зобов`язань.

Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Тобто, вирішення судом одночасно заявлених позивачкою вимог не є порушенням норм процесуального права, оскільки суд одночасно з позбавленням батьківських прав може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

За ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, зокрема, про стягнення аліментів, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Справи про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності за місцем проживання відповідача (ч. 1 ст. 27 ЦПК України). Якщо в одному позові вимоги про позбавлення батьківських прав (та інші вимоги щодо захисту прав дитини) поєднуються з вимогою про стягнення аліментів (або оплату додаткових витрат на дитину), такий позов може подаватися за вибором позивача згідно з ч. 1 ст.28 ЦПК України.

Слід також зауважити також, що доводи представника відповідача про те, що судом не встановлювалось зареєстроване місце проживання відповідача не відповідають дійсності з огляду на положення ч. 8 ст. 187 ЦПК України та наявні в матеріалах справи документи.

При цьому, Єдиного державного демографічного реєстру по всій території України наразі не існує.

З огляду на наведене, суд вважає клопотання необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 27, 28, 44, 187, 188, 268 ЦПК України, ст. 166 СК України суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання сторони відповідача про роз`єднання позовних вимог та передачу за підсудністю в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2023 року.

Суддя: