Справа №464/2805/23
пр.№ 2/464/993/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючої- судді БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі БРИНОШ А.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача СУХАЇ М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до АТ «Банк Кредит Дніпро» про зобов`язання до вчинення дій, в якому просить зобов`яти відповідача провести перерахунок його заборгованості за кредитним договором №4787-КР від 07 березня 2018 року шляхом її зменшення на безпідставно нараховані суми прострочених комісій, відсотків, періодичної плати за розрахункове обслуговування в загальному розмірі 89571 грн. 73 коп.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 22 травня 2023 року.

22 травня 2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» Сухаї М.В. надійшла заява про закриття провадження у справі з підстав набрання законної сили рішенням суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечив щодо закриття провадженні у справі, оскільки позов стосується нарахування заборгованості за кредитним договором, який фактично ним не укладався. Вважає, що новоподаний позов не стосується заборгованості, яка вже була предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанції, оскільки в попередніх справах предметом було стягнення заборгованості, а також повернення безпідставно набутих коштів, а він звернувся з вимогою про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості.

Представник відповідача АТ «Банк Кредит Дніпро» Сухая М.В. в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, підтримала подану нею заяву про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, мотивуючи тим, що у даному спорі аналогічний предмет позову, який був предметом розгляду Сихівський районним судом м.Львова у справі №464/3705/22, де 20 вересня 2022 року постановлено рішення. Покликаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду, зазначила, що предмет позову- певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту прав та охоронюваного законом інтересу. В даному випадку рішення Сихівського районного суду м.Львова у справі №464/3705/22 від 20 вересня 2022 року та позовна заява у вказаій справі містять однакову матеріальну правову вимогу позивача до відповідача у розмірі 89571 грн. 73 коп.

Суд, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

У той же час повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим.

Згідно з п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) вказано, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Судом встановлено, що в даній справі, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача у розмірі 89571 грн. 73 коп.

Водночас у цивільній справі №464/3705/22 набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зокрема, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 27 січня 2023 року у справі №464/3705/22, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 89571 грн. 73 коп.

В обох справах позивач обгрунтовує свої вимоги щодо безпідставного списання банком відповідних коштів і штучне збільшення його заборгованості за кредитним договором №4787-КР від 07 березня 2018 року в загальному розмірі 89571 грн. 73 коп.

Отже, сторони, предмет і підстави двох позовів є тотожними. Чинним процесуальним законодавством України не допускається подання позивачем нового позову про той самий предмет і з тих самих підстав, з яких вже є прийняте рішення, що фактично полягатиме у переоцінці обставин, встановлених рішенням суду, яке набрало законної сили.

Повторне звернення з тими самим вимогами з тих самих підстав фактично свідчить про намагання домогтися нового слухання справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, а також рішенням ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, законодавець визначив уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами як засобу, спрямованого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Здійснення судом всебічного аналізу предмета і підстав заявленого позову сприяє з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

З наведеного вбачається, що позивач скористався своїм правом на звернення з позовом у справі №464/3705/22, в якій була заявлена вимога, про стягнення з відповідача в його користь суму безпідставно набутих коштів в розмірі 89571 грн. 73 коп., і судом у вказаній справі відмовлено у її задоволенні, повторний розгляд у справі № 464/2805/23 такої ж вимоги лише в іншому формулюванні, суперечитиме закону.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі, на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що підстави та предмет позову у вказаній справі №464/2805/23 є тотожними підставам та предмету позову у справі №464/3705/22 в якій ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до АТ «Банк Кредит Дніпро» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 89571 грн. 73 коп.

Одночасно, суд роз`яснює, що згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.255, 256, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

заяву представника відповідача Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» СУХАЇ М.В. про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про зобов`язання до вчинення дій задоволити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про зобов`язання до вчинення дій закрити на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 26 травня 2023 року.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК