НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 травня 2023 рокуСправа № 322/402/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Короткий зміст позовних вимог і рух справи.

До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 користь аліменти на утримання однієї малолітньої дитини-інваліда, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила таке.

23.03.2018 вона уклала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис №63.

Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка на теперішній час проживає з позивачкою, та після розірвання шлюбу залишиться проживати з останньою і є інвалідом.

Дитина постійно потребує догляду, лікування й реабілітації.

До реабілітації входить: психологічна та логопедична корекція, лікувальний масаж й фізкультура, ортопедична обув, поведінська терапія.

Все це потребує додаткових витрат на утримання дитини-інваліда.

Посилаючись на положення ст.ст.88, 191 СК України, позивачка просила задовольнити позов.

Ухвалою судді від 13.04.2023 було прийнято позовну заяву і відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13.04.2023 вважається отриманою відповідачем відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України 14.04.2023.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позовну заяву, натомість подав до суду заяву від 19.05.2023 у якій зазначено, що позовні вимоги заявлені позивачкою повністю визнає, та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи неявку в судове засідання 31.05.2023 всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 18.09.2018.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дитиною з інвалідністю з дитинства та має законного представника (опікуна) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого управлінням соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації.

Відповідно до копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №75 від 15.03.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повний діагноз: «Органічний емоційно-лабільний розлад. Змішаний специфічний розлад розвитку з аутистичною поведінкою. Загальне недорозвинення мовлення І рівня. Стійка соціальна дезадаптація».

Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №84 від 05.04.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 визначено індивідуальну програму реабілітації.

ОСОБА_3 , проживає разом з позивачкою, що не оспорюється та визнано відповідачем.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Розмір аліментів на одну дитину законодавцем визначено у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.12, 13, 81, 82 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі, зокрема визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення судових витрат із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, тому з урахуванням положень ст.142 з останнього в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини-інваліда, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2023 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 31 травня 2023 року.

Суддя Р.О. Губанов