Провадження № 2/369/2292/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

за участі секретаря Соловюк В.І.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ТОВ «Катеринопільський елеватор» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Infiniti QX80, державний номерний знак НОМЕР_1 . 18 листопада 2019 року сталась ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Винним у даній пригоді визнано відповідача по справі ОСОБА_2 .. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження та ними було сплачено страхове відшкодування в розмірі 66 972,04 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо», яким на їх вимогу сплачено 55822,04 грн. Тому вони набули право зворотної вимоги (суброгації) до винної особи в розмірі 11 150 грн. У позасудовому порядку було направлено вимогу на адресу відповідача, яка залишена без будь-якого реагування зі сторони відповідача. Вважають своє право порушеним та таким, що підлягає судовому захисту.

Просили суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплачене страхове відшкодування в розмірі 11 150 грн.; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481грн. стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2022 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

31 березня 2021 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_2 ).

23 січня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 . Не погоджуючись з даним позовом, вказала, що на час ДТП її цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо» з лімітом відповідальності в 130 000 грн. Сплачене страхове відшкодування позивачем потерпілій особі повністю покривається полісом. Тому підстави для стягнення з неї такої шкоди відсутні. Просила відмовити в задоволенні позову.

27 січня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача додатково вказав, що страхове відшкодування ПрАТ «СК «Вусо» було сплачено повністю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням франшизи. Такі особливості встановлені чинним законодавством. Тому різницю має відшкодувати саме винна особа відповідач по справі.

27 січня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення від відповідачки ОСОБА_1 . Вказала, до ПрАТ «СК «Вусо» надала їй роз`яснення щодо сплаченого страхового відшкодування в розмірі 55 822,04 грн. При цьому страховою компанією не взято до уваги вартість трьох молдингів, оскільки в ДТП був пошкоджений лише один. Просила відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 січня 2023 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ПрАТ «СК «Вусо».

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позовну заяву задоволити.

У судовому засіданні відповідачка проти позову заперечувала. Просила відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник третьої особи ПрАТ «СК «Вусо» не заявився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалу про залучення їх у якості третьої особи, отримали ще 17 лютого 2023 року. Письмових пояснень по суті спору не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 18 листопада 2019 року о 08-43 год. в м.Києві по просп. Академіка Глушкова, 67, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_3 , під час перестроювання не надала перевагу в русі автомобілю Infinity, державний номерний знак НОМЕР_1 , що рухався в попутному напряму по тій самій смузі руху, на яку вона мала намір перестроїтись, та здійснила зіткнення з ним. У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушила п.10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

За ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 14 січня 2020 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддана адміністративному стягненню.

Дана постанова не оскаржувалась.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Infinity, державний номерний знак НОМЕР_1 , було ТОВ «Катеринопільський елеватор».

29 вересня 2019 року між ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТОВ «Катеринопільський елеватор» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №К136011. За даним договором застрахований транспортний засіб - Infinity, державний номерний знак НОМЕР_1 .

ТОВ «Катеринопільський елеватор» надійшло повідомлення про настання страхового випадку та дана подія була визнана страховою. Визначено розмір страхового відшкодування: 66 972,04 грн. (страховий акт№01 від 19 грудня 2019 року).

Виплата страхового відшкодування на суму 66 972,04 грн. підтверджена платіжним дорученням №ЗР113911 від 24 грудня 2019 року.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Учасники справи згідно з її матеріалами мають зобов`язань: договірне зобов`язання між позивачем і потерпілою - за договором добровільного майнового страхування; деліктне зобов`язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП.

Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована в ПрАТ «СК «Вусо», поліс АО 0868082.

03 січня 2019 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» направила вимогу до ПрАТ «СК «Вусо» щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу.

На виконання вимог закону ПрАТ «СК «Вусо» перераховано на рахунок ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» грошові кошти в розмірі 46351,70 грн. (платіжне інструкція №3274 від 04 лютого 2020 року) та 9470,34 грн. (платіжна інструкція №11514 від 27 квітня 2020 року).

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Звертаючись з позовом до відповідача, як до винної особи, позивач вказав, що ними було виплачено 66 972,04 грн., страховою компанією за полісом відшкодовано 55 822,04 грн., залишок в розмірі 11 150 грн. має сплатити ОСОБА_1 . У відповіді на відзив позивач вказує, що страховик здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Крім того, розмір страхового відшкодування зменшується на франшизу.

З листа ПрАТ «СК «Вусо» №292/1129522 від 20 січня 2023 року вбачається, що розмір сплаченого відшкодування по полісу №АО-0868082 був зменшений на встановлений розмір франшизи 1000 грн., та на вартість заміни комплекту молдингів дверей у кількості 3 штук (замість 4 на суму 17550 грн.), оскільки у ДТП був пошкоджений лише один 14367,66 грн.

При вирішенні спору суд враховує, що молдінг це накладна випукла планка, яка частіш за все знаходиться вздовж кузова автомобіля. По суті молдінг виконує функції не лише декоративні, а й захисні, тому при заміні однієї (яка за формою, коліром, тощо може відрізнятись від тих, що були на транспортному засобі на час ДТП) є необхідним і заміна інших. Чому саме при визначенні розміру сплати ПрАТ «СК «Вусо» вказав, що саме у даному випадку потрібно було міняти лише одну смугу, а інші по суті залишити матеріали справи не містять будь-яких пояснень. Матеріали справи також не містять будь-яких доказів того, що можливо було провести заміну лише одного молдінга, враховуючи обов`язок доказування. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що пред`явлення вимоги до відповідача про відшкодування різниці між сплаченим страховим відшкодуванням та отриманими коштами в порядку регресу є передчасними, враховуючи обставини саме цієї справи. Тому вартість молдингів має бути або включена до сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу або є витратами, не пов`язаними з даною ДТП, що в свою чергу виключає покладення таких витрат на винуватця, який застрахував свою відповідальність. Вирішення даного питання виходить за межі заявлених позовних та судом в даній справі не досліджується.

Разом з тим, позивач вказує, що страхове відшкодування було виплачено з урахуванням фізичного зносу. Такі доводи не знайшли свого підтвердження при розгляді справи та спростовують листом третьої особи. Позивач на час розгляду справи докази на підтвердження своїх вимог не надав, не заявив клопотань про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні, не повідомив про причини неможливості подати такі докази.

Суд враховує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами. Оскільки полісом була встановлена франшиза в розмірі, тому вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути 1000 грн..

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2481 грн., які підлягають стягненню з відповідача відповідно до задоволеної частини, а саме в розмірі 223,29 грн..

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» про відшкодування шкоди в порядку суброгації задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на відшкодування шкоди в порядку суброгації 1000 грн. (одна тисяча грн.) та судовий збір в розмірі 223,29 грн. (двісті двадцять три грн. 29 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Інформація про позивача: приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», адреса: м.Київ, вул. Глибочицька, 44, .

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер.

Інформація про третю особу: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо», адреса: м.Київ, вул. Казимира Малевича, 31, корд .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 травня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ