Справа №601/2167/22
Провадження № 2/601/82/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременеці цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 11199,73 гривень, а також судових витрат.

Свої вимоги мотивувало тим, що 19 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 19.06.2014, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту, однак, остання умов укладеного договору не виконала належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Заборгованість останньої перед банком за кредитним договором № б/н від 19.06.2014 становить 11199.73 гривень.

01.07.2021 банк направив претензію кредитора до Кременецької державної нотаріальної контори, на яку 26.07.2021 отримав відповідь, в якій було зазначено, що спадкоємцем померлого позичальника є ОСОБА_1

29.07.2021 банк направив лист-претензію спадкоємцю померлої, а саме ОСОБА_1 , до якої позивач пред`явив свої вимоги, однак, з боку останньої ніяких дій виконано не було.

Тому, посилаючись на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважає, що відповідачка, прийнявши спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2 , через що в силу ст. 608, 1218, 1219 ЦК України набула статусу боржника, своїх обов`язків щодо сплати заборгованості за кредитним договором добровільно не виконує, у зв`язку з чим банк звертається до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.11.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20.01.2023 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 16.03.2023 витребувано від Кременецької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.04.2023 витребувано від приватного нотаріуса Кременецького нотаріального округу копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Від представника позивача адвоката Сагайдака В. надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Відзив на позов не подала.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 19.06.2014 ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, а також тарифами становить договір про надання банківських послуг, згідно якого отримала кредит в розмірі 46000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

Звертаючись до суду, банк вказав на мотивування своїх вимог про те, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту, однак, остання умов укладеного договору не виконала належним чином.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.11.2019 Великобережецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Заборгованість останньої перед банком за кредитним договором № б/н від 19.06.2014 року станом на 04.11.2019, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 11199.73 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2021 позивач звернувся до Кременецької державної нотаріальної контори з претензією кредитора, на яку листом № 64/01-16 від 08.07.2021 державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори Остапчук В.П. повідомив банк про те, що відносно боржника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Михайлової Г.В. заведена спадкова справа №182/2019. ОСОБА_1 . Кременецькою державною нотаріальною конторою 17.03.2021 за реєстровим №141 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08 листопада 2019 року вбачається, що спадкова справа № 182/2019 до майна померлої ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Михайловою Г.В.

З матеріалів спадкової справи №182/2019, яка була надана на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2023, вбачається, що остання була заведена 08.11.2019 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Михайловою Г.В. за заявою ОСОБА_4 . Спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1955 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_4 . Остання 05.08.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

В матеріалах спадкової справи відсутні будь-які заяви відповідачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації начальника відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 20.01.2023 відповідачка ОСОБА_1 з 20.07.1998 зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Матеріали спадкової справи також не містять відомостей про видачу відповідачці свідоцтва про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті боржника ОСОБА_2 .

Однак, згідно листа державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори 64/01-16 від 08.07.2021, долученого представником позивача до матеріалів позову, вбачається, що відповідачці ОСОБА_1 . Кременецькою державною нотаріальною конторою 17.03.2021 за реєстровим №141 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається зі змісту ст. 51 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Відповідно до частини 1статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

Враховуючи те, що представником позивача пред`явлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: АТ КБ «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд.50, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29 травня 2023 року.

Головуючий