Ухвала

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 185/8512/21

провадження № 61-3631 ск 23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», подану його представником Горбатко Вікторією Віталіївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівка» Тернівської міської ради, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_1 , про скасування Акту розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань (отруєння) Супруненка Сергія Сергійовича від 04 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») звернулося до суду із зазначеним позовом у якому просило визнати Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 відносно ОСОБА_1 від 04 березня 2021 року незаконним та скасувати його.

2. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 від 04 березня 2021 за формою П-4 незаконним та скасовано його.

3. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року скасоване, а провадження у справі закрите, оскільки спір у цій справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

4. У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», подана його представником Горбатко В. В., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

5. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 698/967/15-ц.

6. Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з огляду на таке.

7. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 визначаючи критерій подібності правовідносин вказала на те, що спільність, подібність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин, якими є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, тобто взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Тому для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вживається термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 389 (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України; пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України) та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України; пункту 5 частини першої статті 339 КАС України), таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

8. Оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників є основним, а два інші - додатковими, на що вказує, зокрема, частина дев`ята статті 10 ЦПК України щодо можливості застосування аналогії закону, якщо правовідносини подібні саме за змістом.

9. Подібність спірних правовідносин, виявлену одночасно за трьома критеріями, можна кваліфікувати як тотожність цих відносин (однакового виду суб`єкти, однаковий вид об`єкта й однакові права та обов`язки щодо нього), що не вимагає процесуальний закон.

10. Якщо вважати подібними лише ті правовідносини, у яких тотожними (однаковими) є предмети та підстави позову, встановлені судами обставини, а також матеріально-правове регулювання, то такий підхід звузив би роль Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики (частина третя статті 125 Конституції України, частина перша статті 36 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

11. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними, та порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій). Лише у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, установити суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

12. З постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 698/967/15-ц вбачається, що у вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Черкаський облавтодор» Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Черкаський облавтодор») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання на виробництві.

13. У січні 2016 року ДП «Черкаський облавтодор» звернулось із зустрічним позовом до Тальнівського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Черкаській області, ОСОБА_2 про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

14. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2016 року залучено до участі у справі як відповідача Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Черкаській області (далі - Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області) - правонаступника реорганізованого Тальнівського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідемслужби у Черкаській області.

15. Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 21 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 жовтня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та зустрічних позовних вимог ДП «Черкаський облавтодор» до ОСОБА_2 відмовлено.

16. Зустрічні позовні вимоги ДП «Черкаський облавтодор» до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області задоволено. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П 4, складений 30 травня 2014 року щодо ОСОБА_2 , скасовано. Вирішено питання судових витрат.

17. Судами, зокрема, визнано обґрунтованим твердження представника позивача за первісним позовом про те, що ОСОБА_2 не може бути належним відповідачем за зустрічним позовом, оскільки остання не причетна до розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, а отже, не може вважатися такою, що порушила, не визнала чи оспорила права, свободи, чи інтереси позивача за зустрічним позовом, і з цих підстав відмовили у задоволенні зустрічного позову в частині вимог до ОСОБА_2 .

18. Крім цього судами першої та апеляційної інстанцій були відкинуті твердження представника позивача за первісним позовом щодо необхідності розгляду вимог за зустрічним позовом в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказані вимоги випливають з трудових правовідносин, а отже, не зважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

19. Обґрунтовуючи касаційну скаргу ОСОБА_2 посилалася на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про розгляд зустрічного позову в порядку цивільного судочинства. Позивачка вказувала, що акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання затверджений головним державним санітарним лікарем Тальнівського та Катеринопільського районів Черкаської області, тому спір щодо скасування цього акту виник у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень управлінських функцій, а отже, спір за зустрічним позовом є публічно-правовим та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

20. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

21. Отже, Великої Палати Верховного Суду вирішувала питання юрисдикційності справи № 698/967/15-ц в частині зустрічних позовних вимог ДП «Черкаський облавтодор» до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області та ОСОБА_2 про скасування акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та своєю постановою від 22 січня 2020 року зазначила, що суд першої інстанції, з позицією якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про розгляд позовних вимог про скасування оскаржуваного акта в порядку цивільного судочинства.

22. В той час у справі № 185/8512/21 ПрАТ «ДТЕК Павлогравугілля» звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» Тернівської міської ради та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 .

23. Отже цивільно-процесуальні правовідносини у справах № 185/8512/21 та № 698/967/15-ц не є подібними, у справі № 185/8512/21 жодна фізична особа не є стороною спору, і позов не заявлений як зустрічний позов у цивільному провадженні.

24. Відтак визначені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного провадження не підтверджуються.

25. Пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України вимагає, щоб у касаційній скарзі повинно, зокрема, бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

26. Водночас, касаційна скарга хоча і містить посилання на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження, однак наведену заявником підставу подання касаційної скарги не можна вважати обґрунтованою, оскільки наведені правовідносини не є подібними. Інших підстав заявником не зазначено. Тобто касаційна скарга подана з порушенням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

27. Пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

28. Таким чином, оскільки у касаційній скарзі не викладені передбачені чинним ЦПК України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

29. Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», подану його представницею Горбатко Вікторією Віталіївною, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівка" Тернівської міської ради, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області, третя особа - ОСОБА_1 про скасування Акту розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань (отруєння) Супруненка Сергія Сергійовича від 04 березня 2021 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк