Справа № 495/9874/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 листопада 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Денисовій К.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Каланжова В.І., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Гасанова К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, в якому просить зобовязати ОСОБА_2 своїми силами та за власний рахунок, знести самовільно збудовані на території житлового будинку АДРЕСА_1 , надбудову літ.«а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів «6-7».

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року видане державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., зареєстроване в реєстрі за №4088, спадкова справа №253/2006 є власницею 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказані 7/100 часток домоволодіння складаються з наступних об`єктів: жилий будинок - літ.«А»: 7-1 - коридор, 7-2 - житлова, 7-3 - коридор, 7-4 - кухня, 7-5 - санвузол, 7-6 -комора, загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м.; 1/3 сараю - літ.«В», в загальному користуванні споруда №2. Відповідач ОСОБА_2 є співвласником 13/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року серії ВММ №171408. Відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу створює незаконні та протиправні дії, порушуючи як правила добросусідства так й норми, які регулюють здійснення та проведення будівництва, починаючи з процедури отримання декларації на проведення будівельних робіт до введення об`єктів будівництва в експлуатацію. Своїми незаконними діями відповідач створює негатив для позивача як суміжної сусідки, оскільки побудовані ним споруди перешкоджають нормальному доступу до належних їй об`єктів нерухомості, є такими, що за своїми характеристиками створюють небезпеку життю та здоров`ю для неї та членів її сім`ї і суттєво погіршують користування належним їй нерухомим майном. Так, відповідач закінчив будівництво даху (другий поверх, мансарда) із аварійним навісом («козирком») та несучої поверхні на який містяться конструкції надбудови. Крім того, незаконність та протиправність будівництва, яке виконано без буд-яких законних дозволів підтверджено приписами та постановами ДАБК та встановлено судовими рішеннями. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було здійснено позапланову перевірку відповідно до Наказу №79 від 10.06.2019 року, в ході проведення даної перевірки було складено акт від 19.06.2019 року №79, відповідно до якого був складений протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року, в якому зазначено, що відповідач виконує будівельні роботи без повідомлення органу державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, відповідачу ОСОБА_2 було видано припис від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно цього припису відповідачу був наданий термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території вказаного домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Постановою по справі про адміністративне правопорушення №24 від 24.06.2019 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.. Наказом від 27.08.2019 року було здійснено позапланову перевірку відділом державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: АДРЕСА_1 та складено Акт №143 від 04.09.2019 року, на основі якого був складений протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП України та 12.09.2019 року винесено постанову, якою на відповідача накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 5 100 грн. за невиконання припису від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 19.06.2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності було складено акт №79 та протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких виходом на місце розташування об`єкту будівництва були виявлені ознаки проведення будівельних робіт без жодних документів дозвільного характеру з реконструкції частини даху житлового будинку - літ.«А» з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку - літ.«А», а саме: заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв і в цілому зі зміною нахилу реконструйованої частини даху будинку з подальшим обладнанням (розташуванням) в цій частині будинку приміщень надбудови «а-6» - «6-8» - площа 9,9 кв.м., приміщення - «6-9» площа 4,5 кв.м., сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови, також зафіксовано, що зовнішні огороджувальні конструкції приміщення - «6-9» розібрані. Зазначено, що згідно матеріалів наданих КП «Білгород-Дністровське БТІ» стосовно житлового домоволодіння по АДРЕСА_2 , яка відноситься до квартири відповідача, збудована самочинно та складається з приміщення - «6-8», приміщення - «6-9», сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови. З листа управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради №97 від 17.04.2019 року вбачається, що вихідні дані на проектування об`єкта будівництва відповідача ОСОБА_2 управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради не надавались. 19.06.2019 року відділом ДАБК було складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 24.06.2019 року начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одинець A.B. було винесено постанову №24 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.. Вказані постанови ДАБК відповідач ОСОБА_2 оскаржив у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, проте П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 26 травня 2021 року по справі №495/8673/19 в задоволені його позовних вимогах про скасування постанови ДАБК було відмовлено у повному обсязі. Аналогічною постановою П`ятим апеляційним адміністративним судом від 29.06.2021 року по справі №495/5841/19 в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_2 - відмовлено повністю. Отже, факт побудови самовільно вказаних об`єктів встановлено судовими рішеннями та постановами ДАБК та не підлягають у відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України доказуванню. Враховуючи вищевикладене, будівельні роботи проводились без відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.2 «Порядку виконання будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 року. Для відновлення своїх прав та їх захисту позивач змушена звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надав відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечував проти позовних вимог. Свої заперечення мотивує тим, що позивач звернувшись до суду з позовом про знесення самочинного будівництва не надала жодного доказу про те, що відповідач порушує права позивача щодо користування та володіння будинком, і що ті порушення будівельних норм, на які позивач посилається, порушують саме її права та є співмірними з тим способом захисту, який позивач обрала. Встановлені висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду та постанови ДАБК обставини щодо здійснення відповідачем будівництва з порушенням вимог законодавства не є підставою для задоволення вимог позивача про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання вимог ч.7 ст.376 ЦК України щодо відповідної перебудови. Таким чином, сам факт самочинної побудови не може слугувати самостійною підставою для задоволення позову, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем внаслідок добудови об`єктів, порушено права позивача, а тому знесення будівництва є передчасним. Крім того, 22.04.2019 року відповідач ОСОБА_2 звертався зі скаргами на порушення позивачем ОСОБА_1 вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, а саме проведення позивачем самочинного будівництва. 30.05.2019 року за результатами перевірки складено акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №71, на основі якого були складені протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП. 30.05.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 було видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №21 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.. 06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №22 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. Після цього позивач ОСОБА_3 у свою чергу стала звертатись з відповідними скаргами на відповідача ОСОБА_2 ..

Рух справи у суді

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва був задоволений.

06.12.2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.12.2022 року справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.05.2023 року ОСОБА_2 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва - задоволено.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.10.2022 року по цивільній справі №495/9874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва скасовано та розгляд справи призначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.08.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Каланжов В.І. в судовому засіданні вимоги позову підтримали посилаючись на обставини які зазначені в позову та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Гасанов К.І. заперечували проти задоволення позову з підстав які зазначені у відзиві, відзив підтримали та просили відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

За частиною 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст.81 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79, ч.1 ст.80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення сторін по справі, суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2006 року, видане державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір І.В., зареєстроване в реєстрі за №4088, спадкова справа №253/2006 належать 7/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: жилий будинок - літ.«А»: 7-1 - коридор, 7-2 - житлова, 7-3 - коридор, 7-4 - кухня, 7-5 - санвузол, 7-6 -комора, загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м.; 1/3 сараю - літ.«В», в загальному користуванні споруда №2.

Відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року серії ВММ №171408 належать 13/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , які складаються з: житлового будинку літ.«А», «Б»; сараю літ.«В,Г,Д», сараю літ.«І,К,М»; гаражу літ.«З»; літньої кухні літ.«Л»; споруди - № 2-3.

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися на розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з вимогами ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Приписами ч.ч.1-5 ст.319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Частинами 1, 2 ст.321 ЦК України, встановлено принцип непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з вимогами ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Приписами ч.1 ст.358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 здійснив самочинне будівництво, яке порушує права позивача, як співвласника, позивач була змушена звернутись до суду з відповідним позовом та в обґрунтування зазначає наступне. Відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу створює незаконні та протиправні дії, порушуючи як правила добросусідства так й норми, які регулюють здійснення та проведення будівництва. Своїми незаконними діями відповідач створює негатив для позивача як суміжної сусідки, побудовані відповідачем споруди перешкоджають нормальному доступу до належних позивачу об`єктів нерухомості, є такими, що за своїми характеристики створюють небезпеку життю та здоров`ю для неї та членів її сім`ї, суттєво погіршують користування її нерухомим майном. Відповідач закінчив будівництво даху (другий поверх, мансарда) із аварійним навісом («козирком») та несучої поверхні на який містяться конструкції надбудови. Незаконність та протиправність будівництва, яке виконано без буд-яких законних дозволів підтверджено приписами та постановами ДАБК та встановлено судовими рішеннями. Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні докази про отримання документів дозвільного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою. Позивач, як співвласник домоволодіння не надавала згоду на будівництво.

Представник відповідача заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що у відповідності до ст.376 ЦПК України, позивач не надав до суду докази, що такий крайній захід як знесення самочинного будівництва може бути застосовано, крім того відсутні докази порушення права позивача внаслідок самочинного будівництва. Крім того, 22.04.2019 року відповідач ОСОБА_2 звертався зі скаргами на порушення позивачем ОСОБА_1 вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, а саме проведення позивачем самочинного будівництва. 30.05.2019 року за результатами перевірки складено акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №71, на основі якого були складені протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП. 30.05.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 було видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. 06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №21 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.. 06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №22 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.. Після цього позивач ОСОБА_3 у свою чергу стала звертатись з відповідними скаргами на відповідача ОСОБА_2 ..

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За приписами п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

Частиною 1 статті 41 Закону Украни «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що припис є письмовою вимогою органу державного нагляду (контролю) до суб`єкта господарювання щодо усунення допущених порушень вимог законодавства та зупинення дій (бездіяльності), які потягли ці порушення. Підставою для винесення припису є виявлення порушень вимог законодавства за результатами проведеної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку з проведенням ОСОБА_2 самочинного будівництва без належного дозволу на виконання будівельних робіт, будівельні роботи були розпочаті без повідомлення органу державного архітектурно-будівльного контролю та з порушенням будівельно-технічних, санітарно-технічних норм, позивач ОСОБА_1 зверталась з відповідними зверненнями щодо перевірки дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

Відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради 10.06.2019 року було видано наказ №79 про проведення позапланової перевірки та головному спеціалісту-інспектору відділу Українському Д.В., головному спеціалісту-інспектору відділу Лишенко О.Л. та головному спеціалісту-юрисконсульту відділу Клівець М.Ю. надано направлення для проведення позапланового заходу №79 від 10.06.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.47-52 том 2).

19.06.2019 року за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності було складено акт №79 та протокол про адміністративне правопорушення, згідно яких: виходом на місце розташування об`єкту будівництва були виявлені ознаки проведення будівельних робіт (без жодних документів дозвільного характеру) з реконструкції частини даху житлового будинку літ.«А» з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку літ.«А», а саме: заміна частини покрівлі даху будинку з заміною крокв даху та зміною нахилу цих крокв і в цілому зі зміною нахилу реконструйованої частини даху будинку з подальшим обладнанням (розташуванням) в цій частині будинку приміщень надбудови «а-6» та складається з: приміщення «6-8» площа 9,9 кв.м.; приміщення «6-9» площа 4,5 кв.м.; сходів «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова «а1» та приміщення надбудови «а6». Також зафіксовано, що зовнішні огороджувальні конструкції приміщення «6-9» розібрані (а.с.47-52 том 2).

Згідно матеріалів наданих КП «Білгород-Дністровське БТІ» стосовно житлового домоволодіння АДРЕСА_1 , надбудова «а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 , збудована самочинно та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів - «6-7», які з`єднують приміщення сіней прибудова - «а1» та приміщення надбудови «а6» (а.с.47-52 том 2).

Згідно листа управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради № 97 від 17.04.2019 року встановлено, що вихідні дані на проектування об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради не надавались (а.с.47-52 том 2).

Відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація про початок виконання підготовчих або будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , замовником яких є відповідач ОСОБА_2 (а.с.47-52 том 2).

19.06.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_2 було видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно якого ОСОБА_2 був наданий термін до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (а.с.47-52 том 2).

24.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №24 відповідно до якої ОСОБА_2 був визнанний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП за порушення п.1 ч.1, ч.7 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» та порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011 року та на ОСОБА_2 було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. (а.с.47-52 том 2).

Згідно ст.1 Закон України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Відповідно до ст.96 ч.5 КУпАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

У відповідності до абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Обов`язковість подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, встановлена п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.05.2011 року (редакції постанови КМУ №747 від 26.08.2015 року)

З наведених вище правових положень вбачається, що виконувати будівельні роботи замовник має право після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДАБК або її територіальному органу за місцезнаходженням об`єкта будівництва, а у разі невиконання вимог закону правопорушник притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі наказу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 27.08.2019 року було здійснено перевірку домоволодіння по АДРЕСА_1 та за результатами перевірки складено акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №143 від 04.09.2019 року, на основі якого 04.09.2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП (а.с.47-52 том 2).

12.09.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №33 відповідно до якої ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП за невиконання припису відділу Державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 19.06.2019 року та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. (а.с.47-52 том 2).

Не погоджуючись з постановою відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року відповідачем ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було подано адміністративний позов про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 року, справа №495/8673/19 позов ОСОБА_2 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року був задоволений.

Постанова відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №33 від 12.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.1 ст.188-42 КУпАП скасована.

Не погоджуюсь з рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 року скасовано та по справі прийнята нова постанова, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено(а.с.53-55 том 2).

Також відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з постановою відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №24 від 26.09.2019 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №24 від 26.09.2019 року.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року, справа №495/5841/19 позов ОСОБА_2 до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради, начальника відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про скасування постанови відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №24 від 26.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.5 ст.96 КУпАП був задоволено.

Постанова відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради №24 від 26.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідально за ч.5 ст.96 КУпАП скасована.

Не погоджуюсь з рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року скасовано та по справі прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.47-52 том 2).

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку вчинені з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та були виконані в порушення вимог частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки на належному йому об`єкті нерухомого майна здійснено будівництво без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, а саме без подання до відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через ознаки, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, а також Верховним Судом у постановах: від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 202/3520/16-ц.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України).

Вказані правові висновки викладено у постановах Верховного Суду:від 10 квітня 2019 року у справі № 529/501/16-ц (провадження№ 61-11479св18) та від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження № 61-44133св18).

Положеннями ч.7 ст.376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхиленнявід проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевогосамоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, та положеннями процесуального закону, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 самовільно, без відповідного дозволу відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради виконав будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку з втручанням у огороджувальні та несучі конструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 та без дозволу інших співвласників будинку, тому відповідно до вимог чинного законодавства таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права співвласників будинку та підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, шляхом знесення самовільно побудованої надбудови.

Крім того, не виконання відповідачем ОСОБА_2 припису відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 19.06.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_2 було зобов`язано до 20.08.2019 року привести будівництво на території домоволодіння у відповідність до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проте відповідач ОСОБА_2 в установлений строк добровільно не виконав вимоги припису та свідомо ухиляється від їх усунення, суд розцінює, як відмову відповідача ОСОБА_2 від проведення перебудови самочинного будівництва.

Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що самочинне будівництво, яке здійснене відповідачем з порушеннями законодавства не може вважатися таким, що враховує законні інтереси позивача як співвласника.

Щодо доводів представника відповідача про порушення позивачем ОСОБА_1 вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, а саме проведення позивачем самочинного будівництва судом встановлено наступне.

30.05.2019 року за результатами перевірки складено акт щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності №71, на основі якого були складені протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП.

30.05.2019 року відділом Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_3 було видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №21 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн..

06.06.2019 року начальником відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №22 відповідно до якої ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн..

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено, не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року, справа №495/5290/19 апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2021 року скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Визнано протиправною та скасована постанова по справі про адміністративне правопорушення №21 від 06.06.2019 року, якою ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та визнано протиправною та скасована постанова по справі про адміністративне правопорушення №22 від 06.06.2019 року, якою ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачені ч.1,9 ст.96 КУпАП закриті.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем ОСОБА_2 порушено вимоги будівництва, оскільки відповідачем самовільно, без відповідного дозволу та без дозволу інших співвласників домоволодіння проведені будівельні роботи з реконструкції частини даху житлового будинку вчинено з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції і такими діями відповідача порушені права позивача.

Щодо судових витрат та витрат на правничу допомогу

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Беручи до уваги те, що позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили про укладення між позивачем та її представником договір про надання професійної правничої (правової) допомоги, чіткий розмір витрат на правничу допомогу, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правничої допомоги, здійснення адвокату відповідних оплат на професійну правничу допомогу (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується квитанцією №26 від 22.11.2021 року, а оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України позивачу має бути компенсовано за рахунок відповідача витрати з оплати судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 133, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділ державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради про знесення самочинного будівництва та повернення житлового будинку у первісний стан до здійснення самочинного будівництва задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 своїми силами та за власний рахунок, знести самовільно збудовані на території житлового будинку АДРЕСА_1 , надбудову літ.«а-6», яка відноситься до квартири АДРЕСА_2 та складається з приміщення «6-8», приміщення «6-9», сходів «6-7».

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмір 908 грн..

В частині стягнення з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 витрати на правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.