Справа № 438/532/22
Провадження 2/438/63/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 листопада 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Дівчур В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з цивільним позовом у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди. Просить стягнути з ОСОБА_2 шкоду завдану злочином, яка складається з наступного: знищений смартфон 7848 грн., вартість комп`ютерної томографії з банківськими послугами в сумі 1005 грн., вартість пластини з банківською комісією 15 251 грн., вартість придбаних медичних препаратів 1289,65 грн., вартість за навчання 7425 грн., моральну шкоду в сумі 200000 грн., а також 13000 грн. судових витрат. Позов мотивований тим, що він є потерпілим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КК України. ОСОБА_2 буди нанесені йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута зліва зі зміщенням уламків та синця в цій же ділянці, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий, понад три тижні, розлад здоров`я. Під час спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 був знищений смартфон Huawei P Smart P, вартістю 7848 грн., який він придбав 15.01.2019 року. З урахуванням вартості запасних частин до смартфона та його ремонт, економічно ремонтувати смартфон недоцільно. В період проходження курсу лікування, операції та лікуванні у післяопераційний період йому необхідні були медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які, звичайно, були придбані за рахунок власних коштів, а саме: 14.10.2019 року йому проводили комп`ютерну томографію, вартість якої 1000 грн., 5 грн. банківські послуги, 15.10.2019 придбав кісткову пластину, вартістю 15100 грн., з банківськими послугами 151 грн. вартість придбаних медичних препаратів становила 1289,65 грн. Після певного часу змушений був звернутися для лікаря-хірурга для проведення ще однієї операції щоб видалити із щелепи встановлену пластину. Крім того, до нанесення йому тілесних ушкоджень він був студентом 2 курсу денної форми навчання НУ «Львівська політехніка» з платною формою навчання. Піврічний розмір оплати за навчання становив 7425 грн., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №54767 від 03.09.2019р., однак через отримані тілесні ушкодження змушений був піти в академічну відпустку на рік, обсяг знань не отримав, гроші навчальним закладом йому повернуті не були. Окрім матеріальної шкоди йому були спричинені моральні страждання, які позначили негативні зміни у його житті, щоденні думки та спогади, важкість виконання повсякденних обов`язків, фіксованість уваги на проблемі дискомфорту, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я. З моменту отримання тілесних ушкоджень , переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив та планів. Розмір моральних збитків оцінив в 200000 грн. Також вказав, що попередня сума судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом кримінального провадження в суді становить 13000 грн., доказ перерахування цієї суми підтверджено квитанцією від 24.06.2020 року, додаткові докази будуть долучені додатково. Тому, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Вишневський М.С. надіслав на адресу суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 направив на адресу суду письмові пояснення в яких вказав, що заперечує проти задоволення позову, вважає, що позивач не довів яка вартість ремонту смартфона та яка є його вартість станом на 14.10.2019 року з урахуванням амортизаційного зносу. Вимоги в частині стягнення понесених витрат за оплату навчання також вважає необґрунтованими, оскільки позивач не надав доказів, що університет відмовив йому у поверненні грошей. Як відомо, позивач відрахований із навчального закладу через те, що він не здав іспити. Також вважає, що позивач не надав доказів, які би підтверджували, що йому та його близьким спричинена моральна шкода в розмірі 200000 грн., тому вимоги в цій частині також вважають необґрунтованими. Витрати на правову допомогу визнає в сумі 6800 грн. Просить суд справу розглянути у його відсутність та відсутність його представника адвоката Гаврилової Н.М.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 12.10.2021 року цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 32818 гривень 65 копійок, моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень та 13 000 гривень судових витрат задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 17 545 (сімнадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 65 копійок та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 травня 2023 року вирок Бориславського міського суду Львівської області від 12.10.2021 року, щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. З мотивувальної частини даної ухвали суду вбачається, що колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не мотивовано у вироку, з яких критеріїв суд виходив, задовольняючи вимоги потерплого про моральне відшкодування саме на 10 000 грн., а лишень формально зазначив про засади виваженості, розумності та справедливості при визначенні розміру морального відшкодування.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За змістом п. 8 частини другої ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 ЦК України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, слід вважати доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, яка складається з вартості комп`ютерної томографії в сумі 1000 грн., банківських послуг в сумі 05 грн., кісткової пластини в сумі 15100 грн., банківських послуг в сумі 151 грн., а також вартість придбаних медичних препаратів в сумі 1289,65 грн., а всього 17545,65 грн. Вказана сума матеріальної шкоди встановлена за результатами судового розгляду кримінального провадження та підлягає стягненню з відповідача у якості шкоди, завданої злочином.

Стосовно вимог позову щодо стягнення вартості належного ОСОБА_1 смартфону Huawei P Smart P в сумі 7848 грн. слід зазначити наступне. Так, з пояснень позивача та представлених суду документів вбачається, що на час скоєння відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення, належний йому телефон перебував у його особистому користуванні 9 місяців, початкова вартість телефону становила 7848 грн., експертизи щодо встановлення фактичної вартості телефону з урахуванням його зносу проведено не було, до сервісного центру з метою встановлення вартості телефону з урахуванням зносу або вартості відновлювального ремонту позивач також не звертався, що позбавляє суд можливості встановити фактичну вартість пошкодженого телефону, тому, вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача вартості навчання у розмірі 7425 гривень, які на думку суду також не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру за №54767 від 03.09.2019 року згідно дог.721-3 від 22.08.18 проведено оплату за навчання ОСОБА_1 у розмірі 7425 грн., згідно наказу НУ «Львівська політехніка» від 09.12.2019 р. за № 4687-4-о ОСОБА_1 студенту 2-го курсу денної форми навчання, який навчається за кошти фізичної особи в групі КН-201 за спеціальністю «Комп`ютерні науки» надано академічну відпустку за станом здоров`я з 03.12.2019 до 01.09.2020 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування вартості за навчання, позивач зазначив, що через отримані тілесні ушкодження був вимушений піти в академічну відпустку, обсяг знань не отримав, кошти навчальним закладом не були повернуті.

Проте позивач ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на перерву у навчанні у зв`язку з обставинами, які унеможливлюють виконання освітньої програми за станом здоров`я, не надав суду доказів, що вищим навчальним закладом йому було відмовлено у збереженні за ним зазначеного права здобувача вищої освіти.

Стосовно вимог позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 200000 грн., суд виходить з наступного.

Ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що перше речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає від держав, серед іншого, запровадження законодавчих та адміністративних механізмів, спрямованих на забезпечення ефективного стримування загроз праву на життя у контексті як державної, так і приватної діяльності, під час здійснення якої право на життя може опинитися під загрозою (рішення у cправі «Енерюлдіз проти Туреччини»). Якщо порушення права на життя чи тілесну недоторканість не здійснюється навмисно, позитивне зобов`язання за статтею 2 Конвенції щодо створення ефективної судової системи не обов`язково вимагає надання кримінально-правового засобу правового захисту в кожному випадку (рішення у справі «Во проти Франції»).

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р «Про судову практику в справах про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,

душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру

немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з

урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та

зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне

- за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого -

спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При

цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та

справедливості.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року у справі № 523/167/17 (провадження № 61-8746св18) Верховний Суд погодився з висновками судів про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 50 000 грн у зв`язку з вчиненням злочину передбаченого частиною першою статті 122 КК України та заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості позивачу.

З огляду на викладене, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у порушенні його нормальних життєвих зв`язків, що потягло за собою додаткові зусилля для їх відновлення.

Враховуючи, що позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, що документально підтверджено, вимушено змінився спосіб його життя, що потребувало додаткових зусиль для його організації, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування моральної шкоди позивачу за рахунок відповідача у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.76,77,78,80,82,141,259,264,265,268,273,354 ЦПК України, 15,16,20,23,1166,1167 ЦК України, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 17 545, 65 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., а всього 67 545, 65 грн. (шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень шістдесят п`ять копійок) .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 29.11.2023р.

Суддя Дмитро ПАНТЕЛЄЄВ