Номер провадження: 22-ц/813/661/23
Справа № 507/1292/19
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Універсал» на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року, постановленого під головуванням судді Дармакуки Т.П., повний текст рішення складений 16 вересня 2020 року, у цивільній справі за позовом приватного підприємства «Універсал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання додаткової угоди укладеною, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року приватне підприємство «Універсал» (далі ПП «Універсал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом визнання додаткової угоди укладеною.

У обґрунтування свого позову зазначило, що між ПП «Універсал» та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки 28-Д/Г від 18 листопада 2008року, який було зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії центру державного земельного кадастру 14 квітня 2009року за № 10. Відповідно до вказано договору ОСОБА_3 передала позивачу належну їй земельну ділянку площею 9,02 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Любашівського р-ну Одеської області в оренду строком на 10 років, що обчислюється з моменту його державної реєстрації, яку було здійснено 14 квітня 2009 року, тобто договір діяв до 14 квітня 2019 року.Позивач, вказував на те, що належно виконував обов`язки за умовами договору, вирішив скористатись своїм переважним правом на оренду земельної ділянки. У межах передбаченого строку, позивач повідомив ОСОБА_3 про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору шляхом направлення листа-повідомлення. Відповідач отримала листа 21 січня 2019 року, однак відповіді не надала. Відповідно до п.3.3. Договору, якщо жодна із сторін за 6 місяців до закінчення строку дії Договору оренди не сповістила іншу сторону про намір припинити договір, договір вважається поновленим на тих самих умовах та на той самий строк.

Тому, на підставі вищевикладеного позивач просив суд поновити договір оренди земельної ділянки № 28-Д/Г від 18 листопада 2008 року, укладений між ПП «Універсал» та ОСОБА_3 , на тих самих умовах на той самий строк шляхом визнання додаткової угоди укладеною в запропонованій в позові редакції.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року було залучено до участі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як правонаступників відповідачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року у задоволенні позову ПП «Універсал» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПП «Універсал» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що виконав всі необхідні дії для можливості скористатися переважним правом на поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах: протягом всього часу дії договору належно виконував його умови, заздалегідь направив на адресу спадкодавиці відповідачів лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, за мовчазною згодою спадкодавиці відповідачів продовжив користування земельною ділянкою після закінчення строку його дії 14 квітня 2019 року, у повному обсязі нарахував та виплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за 2019 рік. Користування земельною ділянкою без будь-яких заперечень з боку спадкодавиці відповідачів після 14 квітня 2019 року було справедливо розцінено позивачем як поновлення договору на новий строк, оскільки підстав вважати про наявність заперечень проти цього з боку ОСОБА_3 у нього не було.

Також апелянт в апеляційній скарзі виклав свої заперечення на ухвалу від 14 вересня 2020 року, якою позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідачів та заяви про збільшення позовних вимог.

У обґрунтування заперечень на вказану ухвалу апелянт вказав, що позивач лише 16 червня 2020 року дізнався, що між спадкодавцем відповідачів та ФОП ОСОБА_4 укладено інший договір оренди земельної ділянки (б/н від 10 липня 2019 року), тому просив суд залучити сторону у справі ФОП ОСОБА_4 в якості відповідача, а також державного реєстратора Гвоздавської сільської ради Любашівського району Ігнатовського М.А., який припинив договір позивача та зареєстрував договір б/н від 10 липня 2019 року,в якості відповідача.

Відзиву до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Учасники справи про призначене судове засідання на 24 травня 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 249-250 т. 1, 1-3 т. 2).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає не в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ПП «Універсал» та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки 28-Д/Г від 18.11.2008р., який зареєстровано у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії центру державного земельного кадастру 14.04.2009р. за № 112.

За вказаним договором ОСОБА_3 , передала позивачу належну її земельну ділянку площею 9,02 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Любашівського р-ну Одеської області строкове платне користування, договір укладено строком на 10 років (а.с.8).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадщину прийняли ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується повним витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та листом нотаріуса (а.с.49, 79).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що орендодавець виразила волевиявлення щодо відмови від продовження строку оренди, що не може виступати підставою для поновлення орендних відносин між сторонами, а також між сторонами не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору оренди землі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову, однак колегія суддів не погоджується з мотивування викладеним, як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2008р.між ПП «Універсал» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки 28-Д/Г, який зареєстрований у Любашівському районному відділі Одеської регіональної філії центру державного земельного кадастру 14.04.2009р. за № 112.

За вказаним договором ОСОБА_3 , передала позивачу належну її земельну ділянку площею 9,02 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Любашівського р-ну Одеської області строкове платне користування, договір укладено строком на 10 років.

Також з матеріалів справи вбачається, що 10.07.2019 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 був укладений договору оренди земельної ділянки б/н, на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки, площею 9,0248 га, кадастровий номер :01:004:0097, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 104-105 т. 1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи не визначив коло відповідачів, тобто не вжив відповідних заходів та розглянув справу без участі неналежних співвідповідачів, що є порушенням норм процесуального права.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Згідно з цивільним процесуальним законом суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд.

Оскільки, при вирішенні справи, суд допустився порушень процесуального права, а на стадії апеляційного провадження цивільно-процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі відповідачів та співвідповідачів, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції розглядаючи справу не встановив коло відповідачів, розглянувши справу без участі ФОП ОСОБА_4 .

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що апелянт в апеляційній скарзі виклав свої заперечення на ухвалу суду від 14 вересня 2020 року, якою позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідачів та заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,14 вересня 2020 року ПП «Універсал» звернулося до суду з заявою про збільшення позовних вимог, зазначивши в якості відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 , державного реєстратора Гвоздавської сільської ради Любашівського району Ігнатовського М.А., в якій просило:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 10.07.2019 року, зареєстрований за № 32607919 від 24.07.2019 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0097, площею 9,0248 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Любашівського району;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48010120 від 30.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Гвоздавської сільської ради Любашівського району Ігнатовським М.А., номер запису про інше речове право 32607919 від 24.07.2019 року, про вид іншого речового права, а саме про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 9,0248 га, кадастровий номер :01:004:0097 на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 10.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 ;

- поновити договір оренди землі 28-Д/Г від 18.11.2008 року, укладений з ОСОБА_3 , шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №28-Д/Г від 18.11.2008 року, зареєстрованого у Любашвському районному відділі Одеської регіональної філії центру державного земельного кадастру 14.04.2009 року за № 12.

Одночасно, позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення співвідповідача, в якому просив залучити до участі у справі співвідповідача ФОП ОСОБА_4 та співвідповідача державного реєстратора Гвоздавської сільської ради Любашівського району Ігнатовського М.А., посилаючись на те, що між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 10.07.2019 року укладений інший договір оренди земельної ділянки б/н від 10.07.2019 року, стосовно якої, саме позивач має переважне право на поновлення договору оренди землі, зазначивши, що саме державний реєстратор припинив договір позивача та зареєстрував договір укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 .

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року у задоволенні заяви ПП «Універсал» про залучення співвідповідачів та про збільшення позовних вимог відмовлено.

Колегія суддів, приймаючи до уваги, що судом при постановлені судового рішення порушені норми процесуального права, оскільки до участі у справі не було залучено співвідповідача ФОП ОСОБА_4 , з урахуванням наданих заперечень на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вважає, що апеляційна скарга ПП «Універсал» підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає змінів частині його мотивування.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких підстав, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду підлягає зміні в частині його мотивування, зазначеного в цій постанові, оскільки не в повній мірі відповідає нормам законодавства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Універсал» задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року змінити в частині мотивування, викладеної в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 29 травня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра