№ 317/105/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (надалі Управління, позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї в сумі 34 881,54 грн.

Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що 22.07.2021 відповідач звернулася до Управління із заявою призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

На підставі поданої заяви Управлінням прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2021 по 31.12.2021.

Надалі, 13.01.2022, відповідач звернулася до Управління із заявою та документами для призначення їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, на підставі яких Управління призначало вищезазначену допомогу.

21.03.2022 Управленням видано розпорядження на продовження строку виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.03.2022 по 30.04.2022.

В усіх деклараціях про доходи та майновий стан, які відповідач подавала одночасно із заявами для призначення допомоги при зверненні до Управління, ОСОБА_1 зазначала, що витрат, здійснених протягом 12 місяців перед зверненням на придбання автомобіля, транспортного засобу (механізму) немає.

В рамках проведення Міністерством соціальної політики України перевірки правильності надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, Управлінням було здійснено верифікацію особових справ одержувачів зазначеної соціальної допомоги. За результатами верифікації особової справи ОСОБА_1 було встановлено, що Відповідач здійснила купівлю транспортного засобу на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень. Дата реєстрації транспортного засобу 12.10.2021, марка транспортного засобу: «OPEL», рік випуску: 2002.

На підставі отриманих даних працівниками позивача було прийнято рішення щодо раніше призначеній ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та здійснено розрахунок надміру виплачених коштів допомоги в сумі 34 881,62 грн.

09.08.2022 Управління повідомило ОСОБА_1 про виникнення надміру виплаченої суми допомоги у зв`язку з тим, що нею було подано недостовірні відомості або приховано інформацію про доходи, а також про необхідність її повернення до бюджету. Також Управління зазначало, що у разі неповернення переплати в добровільному порядку, буде вимушене звертатись до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 10.01.2023 справу направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2022 відкрито провадження по справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження.

У відзиві представник відповідача адвокат Левицька Ю.В. просить позов залишити без задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що під час оформлення Декларації ОСОБА_1 повідомляла працівнику Управління про придбання транспортного засобу. Працівник позивача, уточнивши у неї рік випуску транспортного засобу, повідомила, що його у Декларації відображати не потрібно.

Водночас зазначає, що вартість транспортного засобу не перевищує 50 000 грн., його вік становить 19 років. Тому невнесення відповідачем до Декларації є правомірним.

Крім того, вважає, що прямого умислу у відповідачки щодо приховування відомостей про транспортний засіб чи недобросовісності з її боку не було.

Посилається на те, що на момент звернення до управління відповідачка мала 4 дітей, чоловіка-інваліда, який не може пересуватися самостійно за станом здоров`я, тому придбання транспортного засобу було вкрай необхідним для родини.

Також вказує, що позивач не надає розрахунку, на підставі якого просить стягнути 34 881,62 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідно до гр. 12 митної декларації від 07.10.2021 вартість пред`явленого до оформлення транспортного засобу складає 59 645,70 грн., що відповідає добутку граф 22 та 23 митної декларації, а саме 9000 PLZ по курсу 6,2730. Саме ж митне оформлення до цієї суми не входить, а є додатковою витратою.

Представник позивача посилається, що переплата виникла за такі періоди:

- листопад 2021 року у розмірі 8253, 38 грн.;

- грудень 2021 року у розмірі 8876,08 грн.;

- березень 2022 року у розмірі 8876,08 грн.;

- квітень 2022 року у розмірі 8876,08 грн.

Загальна сума переплати становить 34 881,62 грн., яку відповідачка добровільно не сплатила.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини і визначивши відповідні правовідносини, доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 22.07.2021 звернулася до Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с. 8-10).

Рішенням позивача за № 11665 родині ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу за період з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 8253,38 грн. (а.с. 17).

Розпорядженням на перерахунок державної соціальної допомоги встановлено, що розмір допомоги до 31.12.2021 становить 8253,38 грн., з наступного періоду 8876,08 грн. (а.с. 18).

У жовтні 2021 року відповідач придбав транспортний засіб, OPEL ZAFIRA, бувший у користуванні, вартість якого становить 59 645,70 грн., витрати на митне оформлення складають 21 861,23 грн., що підтверджується відповіддю Чернігівської митниці Державної митної служби України, митними деклараціями UA 102180/2021/008317, UA 102180/2021/008245.

12.10.2021 вказаний автомобіль зареєстрований на ім`я відповідача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

13.01.2022 ОСОБА_1 повторно звернулася до Управління із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. До заяви долучила Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 19-24).

У розділі ІV Декларації «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку та перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)» відповідачка зазначила про відсутність транспортних засобів.

У розділі VІІ Декларації «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» ОСОБА_1 зазначила про відсутність таких витрат, у тому числі на придбання транспортних засобів.

Позивачем надано розпорядження про продовження строку виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Установлено допомогу в розмірі 8876,08 грн. (а.с. 25).

Розпорядженням від 07.07.2022 визначено, що за результатами верифікації встановлено, що переплата за період з 01.11.2021 по 31.12.2021 складає в сумі 17 129,46 грн., за період з 01.03.2021 по 30.04.2022 17 752,16 грн.

На підставі розпорядження за результатами верифікації прийнято рішення про припинення нарахування і здійснення державної виплати відповідачу, визначено що підлягають поверненню 34 881,62 грн. отримані ОСОБА_1 у період з 01.11.2021 по 30.04.2022 (а.с. 27).

Більш детально підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, відсутність права у ОСОБА_1 на отримання цієї допомоги з 01.11.2022, помилковість нарахування державної соціальної допомоги за два місяці у квітні 2022 року та повідомлення про необхідність повернення допомоги викладені у листі Управління від 09.08.2022, що направлений відповідачу рекомендованою поштою (а.с. 28-29).

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги відповідач не повернула.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям це щомісячна допомога, що залежить від величини середньомісячного сукупного грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначаються ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», Порядком про призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250. Останній нормативний акт регулює і порядок припинення виплати такої допомоги.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

За пунктом 5 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає, зокрема: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - Декларація).

Відповідно до п.п. (2) п. 10 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) державна соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням державної соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень.

Як встановлено судом, у жовтні 2021 року відповідач придбала транспортний засіб вартістю 59 645 гривень (без урахування платежів з митного оформлення), а тому відповідно до вищевказаної норми вона не мала права на призначення державної соціальної допомоги.

Однак відповідач знову звернулася до Управління 13.01.2022 із заявою про призначення державної соціальної допомоги, не вказавши у Декларації відомостей про наявність у власності транспортного засобу та витрат, понесених на його придбання. На підставі чого розпорядженням Управління від 21.03.2022 було продовжено строк виплати державної соціальної допомоги.

Згідно з п. 16 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

Придбання транспортного засобу вартістю, що перевищує 50 тис. грн., подання недостовірних даних у Декларації щодо відсутності у власності Відповідачки транспортного засобу та незазначення витрат на придбання автомобіля є підставою для припинення виплат допомоги, призначеної за заявою ОСОБА_1 від 13.01.2022.

Згідно з п. 25 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення:

-визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї;

-повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються:

-отримувачем державної соціальної допомоги самостійно;

-за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

-за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом встановлено, що відповідач діяла недобросовісно, а саме, після придбання транспортного засобу вартістю, що перевищує 50 000 грн., не маючи відповідно до п.п. (2) п. 10 Порядку права на отримання державної допомоги малозабезпеченим сім`ям протягом 12 місяців, умисно вказала у Декларації від 13.01.2022 неправдиві відомості про відсутність у її власності автомобіля та не зазначила витрати на його придбання.

У відзиві вказано, що ОСОБА_1 повідомляла працівнику Управління соціального захисту населення про придбання транспортного засобу, однак не внесла відповідних відомостей у Декларації за порадою працівника Управлення.

Проте такі доводи суд відхиляє, адже за змістом абз. 2-3 п. 3 Порядку (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) з 01 січня 2021 року заяви з необхідними документами приймаються від громадян органами соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг) або уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному органу соціального захисту населення. Доказів же звернення безпосередньо до працівників Управлення та отримання порад щодо невнесення даних до Декларації сторона відповідача не надала.

Суд бере до уваги, що відповідач має чоловіка-інваліда ІІ групи за загальним захворюванням, який, можливо, потребує користування автомобілем, однак відповідно до долученої до відзиву виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 505888 інвалідність встановлена з 01.11.2021, тобто після придбання транспортного засобу. Крім того ця обставина не пояснює, чому відповідач, звертаючись до Управління 13.01.2021 із заявою про призначення допомоги, свідомо не внесла до Декларації відомості про придбання автомобіля та понесені на це витрати.

Відтак судом встановлено, що відповідач безпідставно отримала державну соціальну допомогу за період з січня 2022 року по квітень 2022 року.

Отримання же відповідачем допомоги за листопад - грудень 2021 року не суперечить вимогам Порядку, адже виплата за цей період здійснювалася за заявою ОСОБА_1 до Управління від 22.07.2021, а подана разом із заявою Декларація не містила недостовірних відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної допомоги.

За наведеного позов підлягає задоволенню частково, а з ОСОБА_1 підлягає стягненню отримана допомога за березень - квітень 2022 року у розмірі 8876,08 на місяць, у сумі 17 752,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 17 752,16 грн. (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 16 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області судовий збір в сумі 1262,65 грн.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розенталь, буд.3-а; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

29.05.23