Провадження № 2/161/4684/23
У Х В А Л А

29 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьк заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, від них до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Розгляд заяви судом проводиться у відсутності сторін, так як неявка сторін та інших осіб, які повідомлялися належним чином, не є перешкодою для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.Позивачем ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, при цьому при зверненні до суду із вказаною позовною заявою заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру. Просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Однак, щодо відсутності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Із вищевикладеного слідує, що питання про відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати можливе лише за наслідками оцінки майнового стану сторони.

Однак, ОСОБА_1 не подав до суду жодних доказів, дослідивши які суд міг би оцінити його майновий стан.

При цьому, суд звертає увагу, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Таким чином, позивачем взагалі не надано доказів щодо його майнового стану та доказів щодо доцільності та необхідності саме звільнення його від сплати судового збору. Однак, не розстрочення, відстрочення сплати судових витрат або зменшення їх розміру.

При цьому, щодо відсутності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до статті 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом споживача, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Тому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то судовий збір за подання вказаної позовної заяви підлягає сплаті на загальних підставах. Оскільки виходячи з предмету позову, сторони по справі не є споживачами, робіт і послуг та, відповідно, виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко