ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.

суддів Тимченко О.О., Хейло Я.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимофєєвої В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 06 листопада 2012 року у цивільній справі № 0523/15678/2012 за поданням державного виконавця Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, (суддя Чальцева Т.В.,) ухваленого в приміщенні Київського районного суду м. Донецька,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа боржника ОСОБА_1 , до виконання ним своїх зобов`язань.

На примусовому виконанні у відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Донецька перебуває виконавчий лист № 2-217/11 від 24.10.2011 року, віиданий Ворошиловським районним судом м. Донецька, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1 801 820 грн.

Зобов`язання, покладені на боржника рішення суду добровільно ним не виконуються. Виклики державного виконавця ігнорує.

Ухвалою Київського районного суду м. Донецька від 06 листопада 2012 року подання державного виконавця Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі Україниз вилученням паспортного документа боржника ОСОБА_1 , до виконання ним своїх зобов`язань задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 - до виконання ним своїх зобов`язань.

Вилучено закордонний паспорт НОМЕР_1 від 19.04.2001/0502, який належить ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Виговська Л.В., звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просив суд зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити заявнику в задоволенні подання про тимчасове обмеження у правіі виїзду за межі України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що застосування обмеження у праві виїзду громадян за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише на крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Особа, яка має невиконанi зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленнi, поки не буде доведено протилежне, а сама лише наявнiсть заборгованостi не є пiдставою для винесення ухвали про тимчасове обмеження боржника у правi виiїзду за межi України.

Ухвала суду не мiстить пiдтвердження направлення боржнику ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про відсутність доказів того, що боржник обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження.

Необiзнанiсть боржника про початок процедури примусового виконання виконавчого документу унеможливлює ухилення вiд його виконання. Крім цього, iз оскаржуваної ухвали суду не вбачається, що державним виконавцем направлялись виклики ОСОБА_1 з метою з`явитись до державного виконавця, як і докази на підтвердження вчинення державним виконавцем дій з примусового виконання рішення суду, через ухилення боржника у його виконанні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Виговську Л.В., яка в режимі відеоконференції підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, наданих відзивів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи, вбачається, що на примусовому виконанні у відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Донецька перебував виконавчий лист № 2-217/11 від 24.10.2011 року, виданий Ворошиловським районним судом м. Донецька, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1801820 грн.

Відповідно до інформації Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)

АСВП 30151693 виконавчий лист №2-217/11 від 24.10.2011 виданий Ворошиловським районним судом м. Донецьк про стягнення з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 заборгованості у розмірі 1801820 гри. на користь ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 . Виконавче провадженим відкрито 05.12.2011 року,

07.11.2014 - Повернуто ВД стягувану п.9 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена заборона шодо звернення стягнення на манно чи кошти боржника)

Задовольняючи подання державного виконавця Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби, суд першої інстанції виходив з того, що з метою захисту інтересів стягувача по виконавчому провадженню та своєчасного виконання рішення суду, наявні підстави для задоволення подання державного виконавця Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до інформації наданої Донецьким відділом державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.05.2023 року №22.7-18623/5, що 05.12.2011 року державним виконавцем Київського РВ ДВС м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30151693, щодо примусового виконання виконавчого листа №2-217/11 від 24.10.2011 виданого Ворошиловським районним судом м. Донецьк про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1801820 гри .

Постановою державного виконавця Київського РВ ДВС м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.03.2012 року звернуто стягнення на майно боржника.

Постановою державного виконавця Київського РВ ДВС м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.09.2012 року звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника.

Постановою державного виконавця Київського РВ ДВС м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.11.2014 року повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як зазначає скаржник в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 30151693 йому не надходила, доказів надсилання постанови державним виконавцем боржнику ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1, 3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно з п.п. 2, 8 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання, або щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

За п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.441 ЦПК України у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні правапередбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов`язань - до виконання цих зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно не з`являтися на вимогу виконавця; не надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає про те, що нормами діючого законодавства передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника, лише у разі ухилення боржником від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вищевказаного листа Верховного Суду України однією з підстав для відмови у задоволенні подання є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, наявність самого лише зобов`язання не наділяє державного (приватного) виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника (керівника боржника) у праві виїзду за кордон, якщо не доведений факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

У даному випадку при дослідженні ухвали суду першої інстанції , колегією суддів не встановлено доказів свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання судового рішення № 2-217/11, а навпаки, як вбачається з інформації наданої Донецьким відділом державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.05.2023 року №22.7-18623/5, що державним виконавцем здійснено ряд примусових заходів, зокрема: звернення стягнення на майно боржника, звернення стягнення на кошти на рахунках боржника, що може свідчити про часткове погашення боргу по виконавчому провадженню, проте не доводе умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків покладених на нього рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 2 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Донецька від 06 листопада 2012 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Київського районного управління юстиції м. Донецька відділу державної виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа боржника ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: