Справа №952/475/21
Номер провадження №4-с/952/1/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Яценка Є.І.,

з участю секретаря судового засідання Оданець С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на професійну правничу ( правову ) допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2022 ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області скаргу ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження задоволено.

Вказаною вище скаргою визнано незаконною і скасовано постанову від 24.10.2022 про закінчення виконавчого провадження №67296772, винесену старшим державним виконавцем Зачепилівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мумряком М.Р., та зобов`язано старшого державного виконавця Зачепилівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мумряка М.Р. відновити виконавче провадження №67296772, з примусового виконання виконавчого листа № 952/475/21 від 23.10.2021, виданого Зачепилівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 солідарно боргу в сумі 38 400,00 доларів США.

29 листопада 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з Зачепилівського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУМЮ ( м. Харків) на його користь понесені ним витрати на професійну ( правову) допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.

05.12.2022 до суду найшов відзив від Начальника Зачепилівського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУМЮ ( м. Харків) А.М. Часника в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну ( правову) допомогу у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

29.05.2023 від Начальника Зачепилівського ВДВС у Красноградському районі Харківської області СМУМЮ ( м. Харків) А.М. Часника надійшла заява в якій останній підтримує відзив на заяву ОСОБА_1 та просить суд розглянути справу без його участі.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву відповідача та наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що вона не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати :

1). на професійну правничу допомогу,

2). пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи;

3). пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4). пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній ( орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому заявником ОСОБА_1 не виконано вимоги ч.1 ст. 134 ЦПК України, не подано разом з першою заявою по суті спору до суду попередній ( орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 916/24/18).

Сторона у справі має право подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу до прийняття судом постанови ( ухвали, рішення) по суті справи (додаткова постанова Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 911/1803/17).

З матеріалів справи вбачається, що у скарзі на дії та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження Макаренко С.С. не наводив попередніх (орієнтовних) розрахунків суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді, як і не заявляв про намір у майбутньому стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із наданням йому професійної правничої допомоги, в матеріалах справи до постановлення ухвали суду від 09.11.2022 відсутні докази про отримання скаржником професійної правничої допомоги.

В постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої-сьомої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (аналогічні положення містяться в частинах третій-п`ятій статті 141 ЦПК України) попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважується, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 124 ГПК України (яка кореспондується з частиною другою статті 134 ЦПК України) у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Верховний Суд дійшов аналогічного висновку у своїй постанові від 14 грудня 2021 року у справі №922/676/21, у якому також зазначив, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджується, що скаржник ОСОБА_1 не подав попередніх (орієнтовних) розрахунків судових витрат у порядку, визначеному процесуальним законом, а саме разом із першим процесуальним документом скаргою на дії та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Більше того, у скарзі взагалі не заявлено про стягнення з відповідача на користь скаржника витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

Зважаючи на цивільні процесуальні принципи змагальності та рівності сторін у здійсненні ними їх процесуальних прав та обов`язків, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, підстав для ухвалення додаткового рішення, передбачених ст.270 ЦПК України судом не встановлено. Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на професійну правничу ( правову ) допомогу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 134,137,141, 260,270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат на професійну правничу ( правову ) допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Є.І. Яценко