Справа № 286/2742/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач АТ КБ «ПриватБанк», від імені якого діє представник за довіреністю Гребенюк Олександр Сергійович, звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить на підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 34677,02 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.05.2019 року та судові витрати в 2684 грн.

В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з цим має заборгованість до стягнення в сумі позову.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, хоча був повторно належно повідомлений про розгляд справи шляхом публікації 09.11.2023 року оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, оскільки судова кореспонденція, надіслана йому за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення повернулася з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 03.05.2019 року між ОСОБА_1 , відповідачем у справі, та АТ КБ «ПриватБанк», позивачем у справі, було укладено договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.05.2019 року, яка разом із Пам`яткою клієнта, Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ «Приват», розміщеними на офіційному сайті www.privatbank.ua склали договір про надання банківських послуг, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під процентну ставку 3,6 % на місяць, тобто 43,2 % річних.

Як вбачається із доданих до позову довідок АТ КБ «Приватбанк», в межах укладеного договору 03.05.2019 позивачем надано відповідачу кредиту картку «Універсальна» терміном дії 03/23; 03.05.2019 року відповідачу був вперше встановлений кредитний ліміт на кредитну платіжну картку в сумі 2700 грн., який неодноразово збільшувався на значні суми та 29.04.2021 року становив максимальний розмір - 27000 грн., згодом був зменшений і становив: 08.02.2022 року та 22.02.2022 року 26473,40 грн., 26.12.2022 року - 0 грн.

Як видно з банківської виписки за договором за період з 03.05.2019 по 24.05.2023 року про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 , станом на 24.05.2023 року надходження склали 51457,58 грн., витрати склали 86134,60 грн., баланс склав -34677,02 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 03.05.2019 року, станом на 22.05.2023 року загальна заборгованість по договору за невиконання умов договору склала 34677,02 грн., з яких: 28227,30 грн. - заборгованість за кредитом, 6449,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. (постанова ВС від 14.11.2018 року у справі № 2-1383/2010).

Доказів того, що укладений сторонами кредитний договір про надання банківських послуг визнавався в судовому порядку недійсним матеріали справи не містять, а тому суд презюмує його правомірність.

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами першою-третьою статті 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною другою статті 1067 ЦК України банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунку з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом.

У позові зазначено, що заборгованість за тілом кредиту становить 28277,30 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та банківської виписки вбачається, що заборгованість за кредитом виникла у зв`язку з накопиченням боргу за тривалий період. Відтак, суд доходить висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі, що перевищує кредитний ліміт, а також заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в сумі 6449,72 грн.

Тому, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення кредитних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю, а саме про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту та відсотків.

Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн., які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», що знаходиться в м.Київ, вул.Грушевського, 1д, , рахунок № НОМЕР_2 , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 03.05.2019 року в сумі 34677,02 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.11.2023 року.

Суддя: В. І. Вачко