Справа № 304/2331/23 Провадження № 2/304/390/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 304/2331/23 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Штефаняка Івана Івановича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

адвокат Штефаняк І.І. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 05 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу у подружжя ОСОБА_3 народилося двоє дітей, а саме син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, подружнє життя у сторін не склалося, оскільки вони мають різні характери, погляди на сімейне життя та вирішення складних життєвих ситуацій, що призводило до частих непорозумінь та сварок, почастішання проявів негативних емоцій, зростання напруги в стосунках та почуття їх незадоволеності шлюбом. Внаслідок цього вони втратили одне до одного почуття любові, довіри та поваги. Все це впливає не тільки на психологічний стан подружжя, але і на психологічний стан їх малолітніх дітей, спричиняє їм всім душевні страждання. Протягом останніх декількох місяців подружні відносини сторін остаточно зіпсувалися, вони перестали розуміти одне одного, перестали сприймати одне одного як подружжя, у відповідача зникли бажання й здатність до узгоджених з позивачем дій на благо їх сім`ї. Близько одного року тому відповідач повернулася до батьківського дому, де влаштовує своє особисте життя. Тобто майже рік сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Також з цього часу малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з батьком за його місцем проживання, де для них створені всі належні умови для життя, розвитку, виховання та навчання, а також знаходяться на його повному та самостійному вихованні та утриманні. Залишатися проживати з батьком захотіли самі діти, з приводу чого відповідач аж ніяк не заперечує. На даний час між матір`ю та дітьми відсутній сталий психологічний зв`язок, діти повноцінно не сприймають її як матір. До того ж, така зі своїми доходами самостійно не в змозі утримувати двох малолітніх дітей, витрати на утримання яких постійно зростають. Оскільки шлюб сторін існує лише формально і подальше збереження сім`ї ОСОБА_3 є неможливим, питання щодо розірвання шлюбу позивачем добре й давно обдумане, примирення він вважає неможливим, так як вони вже не підтримують ніяких відносин, а також беручи до уваги, що протягом останніх років діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знаходиться на утриманні, проживанні та вихованні з батьком, з приводу чого сторони досягли усної згоди, тобто спір між подружжям щодо визначення місця проживання їх двох малолітніх дітей відсутній, тому просить шлюб між сторонами розірвати, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживання, виховання та утримання при батькові ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Штефаняк І.І. не з`явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, саме не заперечує проти розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_1 , який було зареєстровано 05 лютого 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 4, а також не заперечує проти залишення сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на проживання, виховання та утримання при батькові ОСОБА_1 . Одночасно просила після розірвання шлюбу прошу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 05 лютого 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 4 (а. с. 12). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 10, 11).

Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя, втрату почуттів любові, довіри та поваги одне до одного, часті непорозуміння та сварки. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнала, тому строк для примирення подружжю не надавався.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із ОСОБА_9 змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем.

Що стосується залишення малолітніх дітей подружжя ОСОБА_3 після розірвання шлюбу на проживання, виховання та утримання при батькові, то суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок визнання місця проживання фізичної особи передбачений ст. 29 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 зазначено, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (судом обов`язково враховується стан здоров`я як батьків, так і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Водночас судом під час розгляду даної справи не вирішується питання про визначення місця проживання дітей.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки в ході судового розгляду не встановлено наявності спору між подружжям ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання їх малолітніх сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 , такі знаходяться на проживанні, вихованні та утриманні з батьком, проти чого відповідач не заперечує, відтак суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу дітей слід залишити на проживання, виховання та утримання при позивачу.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, ст. 12, 76-83, 141, 258-259, 264, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов представника ОСОБА_1 адвоката Штефаняка Івана Івановича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 05 лютого 2011 року, актовий запис №4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживання, утримання та виховання при батькові ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Штефаняк Іван Іванович; місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольця, 18/22.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Ганько І. І.