Справа №333/3687/23
Провадження №2/333/2197/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/3687/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2023 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання цього позову до суду, посилаючись на те, що позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі з 07 листопада 2009 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Їх спільний син ОСОБА_4 страждає на органічний психічний розлад і йому встановлено статус дитини-інваліда групи А. Діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя, та актом про фактичне місце проживання. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припиненні через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Позивачка не працює, доглядає за дитиною інвалідом, крім соціальної допомоги, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена та потребує допомоги. З 30 квітня 2023 року позивачка та відповідач проживають окремо у зв`язку з чим у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з відповідним позовом.

Позивачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на фіксуванні судового процесу не наполягала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, про розгляд справи за його відсутності. Просить розглянути справу на розсуд суду з урахуванням його письмових пояснень, які він подав до суду. Згідно письмових пояснень відповідача, останній зазначає, що дружина з дітьми живе окремо, суперечок з цього приводу в них не має, перепон в побаченнях з дітьми дружина не чинить. Він офіційно працевлаштований та буде сплачувати аліменти в такому розмірі який визначить суд. Просить суд врахувати той факт, що він має на утриманні батьків пенсіонерів.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 07 листопада 2009 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб про що складено актовий запис №932 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 10 червня 2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 08 вересня 2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/003421351 від 02.05.2023 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до акту про фактичне місце проживання особи без реєстрації від 05 травня 2023 року, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з своєю матір`ю ОСОБА_1 та братом ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23).

Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір і строки виплати аліментів, між позивачем і відповідачем не укладався.

Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі №6-35893св12).

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд, враховуючи, що ОСОБА_2 є працездатним, офіційно працює, при вирішенні справи поклався на розсуд суду, має на утриманні батьків пенсіонерів, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 10.05.2023 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментних платежів суд також враховує, що ОСОБА_4 є дитиною інвалідом і потребує стороннього догляду.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач просив розглянути справу на розсуд суду, не заперечуючи розмір зазначених аліментів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 гривні на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.27 Конвенції про права дитини, ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.12, 19, 77, 81, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 268, 430 ЦПК України, ст.ст.180-183 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 10.05.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір на користь держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 29.05.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков