Провадження № 22-ц/801/2046/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 рокуСправа № 127/12284/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Короля О. П. від 06 вересня 2023 року,

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, за яким, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (далі АТ «СК «Мега-Гарант») на його користь 50252 грн 67 к. у відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля;

- стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

Представник ОСОБА_1 адвокат Болманенко О. О. подав до суду заяву про стягнення з відповідачів 16500 грн 00 к. судових витрат, які складаються з: 14000 грн 00 к. витрат на професійну правничу допомогу та 2500 грн 00 к. витрат за визначення вартості матеріального збитку.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30 серпня 2022 року о 16 год 02 хв. по вул. Лебединського, 7 у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mazda СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобіль «Mazda СХ-5» отримав механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 003/М/2022 від 19 вересня 2022 року, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт Компані+» (далі ТОВ «Експерт Компані+»), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Mazda СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , становила 32023 грн 43 к. без ПДВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 50252 грн 67 к., ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП становила 666250 грн 60 к.

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СК «Мега-Гарант», страховий поліс № 206696312 від 08 листопада 2021 року.

31 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» з повідомленням про ДТП.

АТ «СК «Мега-Гарант» повідомило ОСОБА_1 про те, що на даний час прийняття документів по страхових випадках здійснює асистуюча компанія Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс-Лайн» (далі ТОВ «Фінанс-Лайн») за поштовою адресою : м. Полтава, а/с 41, 36019.

20 вересня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «СК Мега-Гарант», крім того копії вищевказаних документів було надіслано до асистуючої компанії ТОВ «Фінанс-Лайн» за вказаною поштовою адресою.

18 січня 2023 року на адреси АТ «СК Мега-Гарант» та ТОВ «Фінанс-Лайн» були повторно відправлені заяви на страхове відшкодування. Відповіді на них не отримано.

18 лютого 2023 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро (далі МТСБУ) була надіслана відповідна заява установленої форми та з доданими до неї відповідними документами.

Відповідно до відповіді МТСБУ АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ, страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 05 жовтня 2022 року, однак даний факт не позбавляє страховика обов`язку виконувати свої зобов`язання згідно з укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також про відсутність щодо AT «СК «Мега-Гарант» відкритих проваджень у справі про банкрутство.

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_1 було направлено ОСОБА_2 вимогу (претензію) про виплату суми збитків, відповідно до проведеного звіту про оцінку збитків. Відповіді на претензію ОСОБА_1 не отримав.

Вказував, що йому також була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного йому транспортного засобу, що об`єктивно потягнуло порушення нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості використовувати несправний автомобіль. Цей автомобіль використовувався як службовий, довгий час знаходився в гаражі в несправному стані, що суттєво відобразилося на звичайному ритмі його життя, порушило його спокій та створило численні перешкоди та додаткові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 50252 грн 67 к. у відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля, 2500 грн 00 к. у відшкодування витрат за визначення вартості матеріального збитку, 1073 грн 60 к. у відшкодування судового збору, 10000 грн 00 к. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди, 1073 грн 60 к. у відшкодування судового збору, 4000 грн 00 к. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що АТ СК «Мега-Гарант» як страховик є зобов`язальним суб`єктом перед потерпілим, якому він повинен виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди, у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) порядку, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції також вважав встановленим, що ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження автомобіля, внаслідок чого було порушено усталений ритм його життя, порушено його спокій, виникли дратівливість та пригнічений настрій. Негативні переживання та депресія, погіршення загального стану здоров`я продовжуються тривалий час з моменту, коли сталась ДТП, і до нині. ОСОБА_1 не мав можливості користуватись автомобілем в службових та сімейних інтересах. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 , в сумі 20000 грн 00 к.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі суд першої інстанції, виходив із того, що відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України): витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів АТ «СК «Мега-Гарант» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в сумі по 1073 грн 60 к. з кожного; витрати за визначення вартості матеріального збитку в розмірі 2500 грн 00 к. підлягають стягненню з відповідача АТ СК «Мега Гарант»; витрати за надання професійної правничої допомоги підлягають розподілу між двома відповідачами: з відповідача АТ СК «Мега Гарант» підлягає стягненню 10000 грн 00 к., з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 4000 грн 00 к.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня року в частині позовних вимог про відшкодування ОСОБА_1 20000 грн 00 к. моральної шкоди скасувати і ухвалити нове про відмову у позові в цій частині; здійснити розподіл судових витрат.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що визначена судом сума відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , не відповідає характеру, глибині та тривалості моральних страждань позивача, не узгоджується з вимогами розумності та справедливості.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм процесуального права, відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на їх підставі правовідносин сторін та норм матеріального права, якими вони регулюються.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою четвертою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30 серпня 2022 року о 16 год 02 хв. по вул. Лебединського, 7 у м. Вінниці сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mazda СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якої автомобіль «Mazda СХ-5» отримав механічні пошкодження.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 003/М/2022 від 19 вересня 2022 року, виконаного ТОВ «Експерт Компані+», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Mazda СХ-5», державний номерний знак НОМЕР_2 , становила 32023 грн 43 к. без ПДВ, вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 50252 грн 67 к., ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП становила 666250 грн 60 к.

Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СК «Мега-Гарант», страховий поліс № 206696312 від 08 листопада 2021 року.

31 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «Мега-Гарант» з повідомленням про ДТП.

АТ «СК «Мега-Гарант» повідомило ОСОБА_1 про те, що на даний час прийняття документів по страхових випадках здійснює асистуюча компанія ТОВ «Фінанс-Лайн» за поштовою адресою : м. Полтава, а/с 41, 36019.

20 вересня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «СК Мега-Гарант», крім того копії вищевказаних документів було надіслано до асистуючої компанії ТОВ «Фінанс-Лайн» за вказаною поштовою адресою.

18 січня 2023 року на адреси АТ «СК Мега-Гарант» та ТОВ «Фінанс-Лайн» були повторно відправлені заяви на страхове відшкодування. Відповіді на них не отримано.

18 лютого 2023 року на адресу МТСБУ була надіслана відповідна заява установленої форми та з доданими до неї відповідними документами.

Листом МТСБУ № 3-01б/7197 від 02 березня 2023 року повідомило ОСОБА_1 про те, що АТ «СК «Мега-Гарант» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ. Страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 05 жовтня 2022 року.

Положеннями частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Оскільки внаслідок спричиненої ОСОБА_2 ДТП було завдано шкоду майну ОСОБА_1 у виді пошкодження автомобіля «Mazda СХ-5», згідно із звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 003/М/2022 від 19 вересня 2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 50252 грн 67 к., АТ СК «Мега-Гарант» як страховик є зобов`язальним суб`єктом перед потерпілим, якому він повинен виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди, у передбаченому Законом № 1961-IV порядку, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення цієї суми з відповідача АТ СК «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується, а тому апеляційний суд не вбачає необхідності давати детальну оцінку позовним вимогами та мотивам, з яких виходив суд першої інстанції, при вирішення спору в частині вимог про відшкодування майнової шкоди.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині невідповідності стягнутого судом першої інстанції розміру відшкодування моральної шкоди, моральним стражданням, негативним переживанням, яких фактично зазнав позивач внаслідок ДТП, то апеляційний суд виходить із такого.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, зокрема, є відшкодування шкоди.

Частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

Суд, який розглядає справу, повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Як роз`яснено у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Отже, встановивши, що внаслідок спричиненої ОСОБА_2 ДТП ОСОБА_1 зазнав моральних страждань у виді негативних переживань, роздратування, смутку, неспокою, було порушено його усталений (звичайний) спосіб життя, що потребувало додаткових матеріальних витрат та психо-фізичних зусиль для його відновлення, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди, оскільки такий розмір її відшкодування відповідає глибині та тривалості моральних страждань, яких ОСОБА_1 зазнав внаслідок ДТП, а також узгоджується із встановленими статтею 3 ЦК України вимогами розумності і справедливості.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що є підставами для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета