Номер провадження 2-з/722/9/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 листопада 2023 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Унгурян С.В., розглянувши заяву адвоката Гаврилкіною Вікторією Валеріївною, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу (за договором позики). Згідно заявлених позовних вимог ОСОБА_1 просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача боргу за договором позики із урахуванням встановленого індексу інфляції (у період з 29.05.2020 по 23.02.2022) у сумі 630 794,16 грн., що складається з суми боргу 540 205,00 грн. + інфляційне збільшення 90 589,16 грн. (за період з 29.05.2020 по 23.02.2022);

- стягнути з відповідача на користь позивача 10 відсотків щомісяця від простроченої суми позики у період з 29.05.2020 по 23.02.2022, а саме: 1 188 451 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 13420 грн.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 8 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10 год.00 хв. 30 листопада 2023 року.

21.11.2023 року адвокат Гаврилкіна В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через електронний суд звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, у якій представник позивача зазначала, що позивачем було пред`явлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики. Ціна позову визначена у розмірі 1 819 245 гривень 16 коп. (судовий збір склав 13420 гривень 00 коп.) При цьому наголошувала, що оригінал договору позики знаходиться у позивача і позивачем на вимогу суду невідкладно буде надано оригінал договору позики від 28 квітня 2020 року.

Зазначала, що відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Так, згідно інформацієї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна у відповідача ОСОБА_2 нерухоме майно відсутнє.

Згідно відповіді на адвокатський запит, отриманий від Головного сервісного центру МВС, щодо наявного та зареєстрованого рухомого майна у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, транспортних засобів, - повідомлено про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за відповідачами у справі №369/12887/23.

Разом з тим, за інформацією з системи «Ліга закон», режим електронного доступу (https://ca.ligazakon.net/document/35623918/dossier) відповідач ОСОБА_2 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРА БУД» (), адреса засновника: Україна, 60211, Чернівецька область, Сокирянський район, с. Шебутинці, вулиця Шевченка, будинок 5; розмір внеску до статутного фонду (грн.): 46 000 (100 %). Рахунки юридичної особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Інвестиційний Банк», МФО: 300506, номер рахунку: 8539 (валюта українська гривня, долар США).

Крім того, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (додається до заяви про забезпечення позову) ОСОБА_3 на праві власності, а за загальним правилом сімейного законодавства на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є сторонами договору позики від 28.04.2020 року та до яких пред`явлено позов належить:

- земельна ділянка площею 0,155 га, кадастровий номер :01:001:0846, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Шебутинці (урочище біля Пазини) (витяг про вартість додається, режим доступу https://evaluation.spfu.gov.ua/);

- земельна ділянка площею 1,38 га, кадастровий номер :02:001:0307, за адресою Чернівецька область, Сокирянський район, с/рада Шебутинецька (витяг про вартість додається, режим доступу https://evaluation.spfu.gov.ua/).

Враховуючи, що в обумовлену дату повернення позики відповідачі суми позики не повернули, постійно ухиляються від повернення позики, та, як було обґрунтовано у позовній заяві, взагалі не мали наміру з моменту отримання коштів їх повертати, у позивача є обґрунтовані підстави припускати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи наведене, просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на:

1) грошові кошти відповідача ОСОБА_2 , який є засновником юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРА БУД» (), а також на статутний капітал вказаної юридичної особи (розмір внеску відповідача до статутного фонду (грн.): 46 000 (100 %).). Рахунки юридичної особи: Публічне акціонерне товариство «Перший Інвестиційний Банк», МФО: 300506, номер рахунку: 8539 (валюта українська гривня, долар США).

2) Накладенням арешту на земельні ділянки відповідача ОСОБА_3 :

земельну ділянку площею 0, 155 га, кадастровий номер :01:001:0846, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Шебутинці (урочище біля Пазини); земельну ділянку площею 1, 38 га, кадастровий номер :02:001:0307, за адресою Чернівецька область, Сокирянський район, с/рада Шебутинецька.

3) Заборонити ОСОБА_3 вчиняти певні дії щодо земельних ділянок :01:001:0846, :02:001:0307, а саме: передавати в іпотеку, оренду; передавати до статутного капіталу будь-яких юридичних осіб; заборонити будь-яким чином розпоряджатися земельними ділянками, в тому рахунку здійснювати їх поділ, зміну цільового призначення; заборонити приватним нотаріусам державним нотаріусам, державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії із земельними ділянками :01:001:0846, :02:001:0307.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Суд, оцінивши підставність доводів позивача враховуючи, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, - приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, 9 (далі - постанови Пленуму ВСУ), забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Також суд має оцінити співмірність засобу забезпечення позову, про який просить заявник.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Так, позивачем ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Зі змісту договору позики грошових коштів від 28.04.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у сумі 540 205 (п`ятсот сорок тисяч двісті п`ять) гривень 00 коп., що на день укладення договору становить еквівалент 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів за курсом НБУ станом на 28 квітня 2020 року 1 долар США = 27, 1025 гривень та ОСОБА_2 зобов`язався повернути мені таку ж суму грошових коштів до 28 травня 2020 року.

Договір позики грошових коштів був укладений письмово та нотаріально завірений державним нотаріусом двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. Згода на укладення відповідачем договору позики грошових коштів була надана дружиною ОСОБА_3 що підтверджується пунктом 13 Договором позики.

Також з матеріалів справи вбачається, що після спливу обумовленої дати повернення позики відповідачі суми позики не повернули та станом на дату подання позовної заяви до суду позивачу за договором позики необхідно сплатити позику у сумі 630 794,16 грн., що складається з суми боргу 540 205,00 грн. + інфляційне збільшення 90589,16 грн. (за період з 29.05.2020 по 23.02.2022).

Отже, наданими документами підтверджується, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дійсно існує спір, предметом якого є грошові кошти. З огляду на наведене, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може унеможливити або значно ускладнити виконання рішення суду у разі, якщо таке рішення буде прийнято на користь позивачки.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна у відповідача ОСОБА_2 нерухоме майно відсутнє.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності та нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 353923484) від 10.11.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 належить на праві приватної власності земельні ділянки: площею 0,155 га, кадастровий номер :01:001:0846, за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с.Шебутинці (урочище біля Пазини), частка власності 1/1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240; площею 1, 38 га, кадастровий номер :02:001:0307, за адресою Чернівецька область, Сокирянський район, с/рада Шебутинецька, частка власності 1/1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 40.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 13.112023 року, вартість земельної ділянки площею 0,155 га, кадастровий номер :01:001:0846, яка розташована за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с.Шебутинці (урочище біля Пазини) становить - 32305,64 грн.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 20.112023 року, вартість земельної ділянки площею 1, 38 га, кадастровий номер :02:001:0307, яка розташована за адресою Чернівецька область, Сокирянський район, с/рада Шебутинецька становить - 215051,31 грн.

Вирішуючи питання про те, який вид забезпечення позову слід застосувати у даному випадку, щодо земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Аналіз положень ст.150 ЦПК України свідчить, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову.

Так, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, а заборона на відчуження майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Тому, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, беручи до уваги обов`язок суду враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, в даному випадку суд вважає, що саме заборона відчуження спірного майна без позбавлення відповідача права користування ним, є заходом забезпечення позову, який є співмірним з можливими наслідками від його застосування, та таким, що відповідає позовним вимогам.

Отже, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на земельні ділянки, шляхом заборони їх відчуження.

З приводу заявленої вимоги щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача ОСОБА_2 , який є засновником юридичної особи ТзОВ «ПЕТРА БУД», а також на статутний капітал, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову. Водночас вжиття заходів забезпечення позову не може підміняти собою вирішення спору по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Як зазначено у п .4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд також повинен враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Пунктом 4 ст. 3 ЦК України свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства, в зв`язку з чим втручання державних органів у господарську діяльність підприємств не допускається.

В той же час, заявницею не надано належних і допустимих доказів того, що відповідачем взагалі вчиняються якісь дії спрямовані на прийняття рішення про зменшення розміру статутного капіталу Товариства, чи здійснення дій, які вказують на намір відповідача відчужити належну йому частку частково чи цілком у ТзОВ «ПЕТРА БУД».

Судом зазначається, що в заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, від можливих недобросовісних дій відповідача, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

За таких підстав суд зазначає, що матеріали заяви не містять будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення майбутнього рішення у справі, а також не містять даних про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття такого заходу забезпечення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом арешту грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРА БУД», а також на статутний капітал вказаної юридичної особи, неможливо, так як це буде перешкодою для здійснення юридичною особою своєї господарської діяльності.

Крім того, представником позивача ОСОБА_4 не було надано суду жодного доказу щодо обґрунтування своїх вимог про те, що ТзОВ «ПЕТРА БУД», припиняє свою діяльність та може припинити своє існування, тобто не надано доказів, що невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Гаврилкіної Вікторії Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу (за договором позики) - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відчужувати земельну ділянку площею 0,155 га, кадастровий номер :01:001:0846, що розташована за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с. Шебутинці (урочище біля Пазини), яка належить їй на підставі рішення Шебутинецької сільської ради від 23.10.2020 року №30/35-20.

Заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відчужувати земельну ділянку площею 1,38 га, кадастровий номер :02:001:0307, що розташована за адресою: Чернівецька область, Сокирянський район, с/рада Шебутинецька, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ033331 від 15.09.2013 року.

В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію даної ухвали направити для виконання начальнику Сокирянського відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Дністровському районі Чернівецької області Сандуляку Я.Б. (60200, м.Сокиряни, вул. В.Стуса, 2).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя С.В.Унгурян