Дата документу 18.05.2023Справа № 643/2746/22
Провадження № 2/554/1891/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Шевської О.І.

при секретарі Рибак Ж.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та прохала суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду у розмірі 44 435, 79 грн. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що нею та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було укладено Договір AF-719228 добровільного страхування наземного транспорту на умовах програми «Автоформула» (строк дії договору з 06.10.2021 року по 05.10.2022 року), предметом якого є майновий інтерес, пов`язаний з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, зазначеним у цьому Договорі, а саме AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 . 19.11.2021 року позивач звернулась до відповідача із повідомленням про подію з ознаками страхового випадку, а саме протиправні дії третіх осіб. При цьому позивач виконала, покладений п. 22.2.12 Договору, обов`язок сповіщення відповідача про настання події, що має ознаки страхового випадку у строки, визначені п. 23.1.3 Договору, а саме протягом 24 годин з моменту, коли їй стало відомо про настання події, яка має ознаки страхового випадку. З цього повідомлення вбачається, що 19.11.2021 року о 02 год 03 хв за адресою: м. Харків, вул. Зернова 6/2 позивач виявила, належний їй на праві власності транспортний засіб AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, зокрема: розбито скло водія, відкрито бардачок (але нічого не викрадено), порізані 3 дверні карти, дах, торпеда та крісла. Скло розсипане по всьому салону автомобіля. Позивач зафіксувала механічні пошкодження, які було завдано транспортному засобу та викликала поліцію, якій написала заяву. Копія відповіді відділу поліції № 2 Харківського управління поліції № 1 на заяву позивача додається до позовної заяви. Разом з цим, 19.11.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши усі документи, визначені переліком Договору. 17.12.2021 року на рахунок позивачки надійшло страхове відшкодування у розмірі 18 299 грн 62 коп, що підтверджується скрін-шотом. Відповідач не погоджував з позивачем суму страхового відшкодування. Відповідач безпідставно оцінив вартість транспортного засобу до настання страхового випадку у розмірі 528 762, 62 грн, оскільки ця сума не підтверджується висновком експерта або оцінювача такого майна. Більше того, визначена відповідачем сума у розмірі 528 762, 62 грн не відповідає ринковій вартості транспортного засобу, який належить на праві власності позивачу та є заниженою.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вимоги позивача є незаконними, не відповідають договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 06.10.2021 року. Вказав, що відповідачем у повному обсязі умови договору та виплачено страхове відшкодування у розмірі 18 319,62 грн. Зазначив, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки договором не передбачено відшкодування моральної шкоди. Вказав, що вважає витрати на правову допомогу у розмірі 8 500 грн. Занадто завищеними. Прохав позовні вимоги позивача залишити без задоволення.

Від представника позивача адвоката Аббасової Д.Л. на адресу суду надійшли пояснення, в яких представником зазначено, що позивачу було заподіяно моральну шкоду невиплатою страхового відшкодування у повному обсязі, що призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу, вплинуло на особисті сімейні стосунки. Вказала, що відповідачем порушено умови догвору у частині визначення суми страхового відшкодування і проведення виплати страхового відшкодування. Вартість транспортного засобу після страхового випадку визначальсь відповідачем із порушенням п.24.11.3 Договору, оскільки відповідачем не надано документів, які визначені у Договору, як такі що підтверджують вартість транспортного засобу після настання страхового випадку та не виконано обовязок щодо організації проведення експертного дослідження розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу. Вказала, що відповідачем не надано документів на підтвердження вартості транспорного засобу до настання страхового випадку, яку відповідач оцінив у 528 762, 62 грн. Зазначила, що витрати на правову допомогу є підтвердженими належними та допустимими доказами.

Представником позивача адвокатом Аббасовою Д.Л. подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, прзовні вимоги підтримала та вказала, що проти винесенян заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, прохав проводити розгляд справи за його відсутності з урахування наданого відзиву.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встанволено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було укладено Договір AF-719228 добровільного страхування наземного транспорту на умовах програми «Автоформула» (строк дії договору з 06.10.2021 року по 05.10.2022 року), предметом якого є майновий інтерес, пов`язаний з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, зазначеним у цьому Договорі, а саме AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 .

19.11.2021 року позивач звернулась до відповідача із повідомленням про подію з ознаками страхового випадку, а саме протиправні дії третіх осіб. При цьому позивач виконала, покладений п. 22.2.12 Договору, обов`язок сповіщення відповідача про настання події, що має ознаки страхового випадку у строки, визначені п. 23.1.3 Договору, а саме протягом 24 годин з моменту, коли їй стало відомо про настання події, яка має ознаки страхового випадку.

З цього повідомлення вбачається, що 19.11.2021 року о 02 год 03 хв за адресою: м. Харків, вул. Зернова 6/2 позивач виявила, належний їй на праві власності транспортний засіб AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, зокрема: розбито скло водія, відкрито бардачок (але нічого не викрадено), порізані 3 дверні карти, дах, торпеда та крісла. Скло розсипане по всьому салону автомобіля. Позивач зафіксувала механічні пошкодження, які було завдано транспортному засобу та викликала поліцію, якій написала заяву.

Разом з цим, 19.11.2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши усі документи, визначені переліком Договору.

17.12.2021 року на рахунок позивачки надійшло страхове відшкодування у розмірі 18 299 грн 62 коп, що підтверджується скрін-шотом. Відповідач не погоджував з позивачем суму страхового відшкодування.

У зв`язку з цим, 07.12.2021 року в інтересах позивача на адресу відповідача скеровано адвокатський запит про надання інформації.

З відповіді відповідача на адвокатський запит від 17.12.2021 року вих. № 1277 вбачається, що згідно Ремонтної калькуляції №f-20045/1 від 24.11.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 склала 515 703, 62 грн і відповідно до п. 18.3 Договору є повною загибеллю транспортного засобу.

Відповідно до п. 24.11.1 Договору у випадку повної конструктивної загибелі застрахованого транспортного засобу розмір матеріального збитку розраховується наступним чином: у разі, якщо страхова сума щодо застрахованого транспортного засобу більше або дорівнює вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після страхового випадку, але не більше розміру збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

При цьому згідно з п. 24.11.3 Договору вартість транспортного засобу після страхового випадку (залишків) визначається страховиком на підставі вивчення попиту та пропозиції на ринку подібного майна (наприклад, онлайн аукціон з продажу автомобілів ТОВ Україно-польське підприємство АВТОонлайн-Україна або аналогічним чином) або на підставі висновку спеціаліста обраної страховиком організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів шляхом експертної оцінки.

На підтвердження розрахунку страхового відшкодування (зокрема вартості транспортного засобу після настання страхового випадку) відповідач надає протокол технічного огляду 525/1 від 19.11.2021 року та Ремонтну калькуляцію №f-20045/1 від 24.11.2021 року.

Однак ці документи не підтверджують вартість транспортного засобу після настання страхового випадку (відповідач оцінює останню у 427 000, 00 грн), яка у відповідності до п. 24.11.3 має визначатися на підставі висновку спеціаліста обраної страховиком організації, виконаного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів шляхом експертної оцінки.

Відповідачем не надано документів на підтвердження вартості транспортного засобу після страхового випадку у відповідності до Договору, незважаючи на те, що п. 22.4.4 Договору страховик зобов`язаний організувати проведення експертного дослідження розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу.

Також відповідачем не надано документів на підтвердження того, що після повідомлення про страховий випадок відповідачем здійснювалося вивчення попиту та пропозиції на ринку подібного майна (транспортного засобу позивачки) для визначення його вартості після страхового випадку.

Отже, вартість транспортного засобу після страхового випадку визначалася відповідачем із порушенням п. 24.11.3 Договору, оскільки відповідачем не надано документів, які визначені у Договорі, як такі, що підтверджують вартість транспортного засобу після настання страхового випадку та не виконано обов`язок щодо організації проведення експертного дослідження розміру матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу.

Відповідачем також не надано документів на підтвердження вартості транспортного засобу до настання страхового випадку, яку відповідач оцінив у 528 762, 62 грн. Ця сума не підтверджується жодним документом. Відповідач не вказує яким чином визначалася ринкова вартість транспортного засобу, які методики оцінки вартості колісних транспортних засобів застосовувалися. Відповідач не залучав експерта або оцінювача для встановлення вартості транспортного засобу до настання страхового випадку, не вивчав попит та пропозиції на ринку задля визначення дійсної ринкової вартості цього майна.

Отже, відповідач безпідставно оцінив вартість транспортного засобу до настання страхового випадку у розмірі 528 762, 62 грн, оскільки ця сума не підтверджується висновком експерта або оцінювача такого майна.

У зв`язку з тим, що страховий випадок від 19.11.2021 року призвів до повної загибелі транспортного засобу, а вартість транспортного засобу до та після настання страхового випадку визначена відповідачем з порушенням п. 24.11.3 Договору та є занищеною, розрахунок суми страхового відшкодування, який відповідач наводить у відповіді на адвокатський запит є неправильним:

Матеріальний збиток = 528 762, 62 грн (вартість транспортного засобу на момент страхового випадку) 427 000, 00 грн (вартість транспортного засобу після страхового випадку) = 101 762, 62 грн.

При цьому документи на підтвердження визначення ринкової вартості транспортного засобу (528 762, 62 грн) відповідачем не додано, а вартість транспортного засобу після страхового випадку (427 000, 00 грн) визначена відповідачем з порушенням п. 24.11.3 Договору.

У зв`язку з цим наступний розрахунок не валідний:

Сума страхового відшкодування = 101 762, 62 грн (матеріальний збиток) 61 500, 00 грн (франшиза) = 40 262, 62 грн

Вищенаведений розрахунок суми страхового відшкодування є необ`єктивним, оскільки матеріальний збиток визначено не правильно і не обгрунтовано, з порушенням п. 24.11.3 Договору.

Згідно звіту про оцінку вартості колісного транспортного засобу № 107/02-22, складеного 08.02.202 року наданого позивачем, вартість транспортного засобу до настання страхового випадку складає 573 178, 41 грн.

З огляду на це, розрахунок суми страхового відшкодування у відповідності до вимог п. 24.11.1 Договору визначається наступним чином:

Вартість матеріального збитку: 573 178, 41 грн (вартість транспортного засобу до настання страхового випаду) 427 000, 00 грн (вартість транспортного засобу після настання страхового випадку) = 146 178, 41 грн.

Сума страхового відшкодування = 146 178, 41 грн (вартість матеріального збитку) 61 500, 00 (франшиза) = 84 678, 41 грн.

До того ж, враховуючи те, що відповідач надіслав на рахунок позивача грошову суму в рахунок страхового відшкодування у розмірі 18 299, 62 грн, ця сума має бути вирахувана, а відшкодуванню підлягає різниця.

Разом з цим, враховуючи положення п. 26.7 Договору: у разі сплати страхового платежу частинами і настання страхового випадку до повної сплати Страхувальником страхового платежу за Договором вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які Страхувальник повинен сплатити Страховику протягом 10 (десяти) робочих днів з дня наступного за днем настання події. При цьому, якщо Страхувальник не сплатив несплачені частини страхового платежу за Договором у такий строк, Страховик має право зменшити розмір страхового відшкодування (страхової виплати) на суму однієї або декількох несплачених частин страхового платежу, про що Страховик повідомляє Страхувальника та робить відповідну відмітку у страховому акті.

При виплаті страхового відшкодування на користь позивача, відповідач керуючись п. 26.7 Договору, вираховував суму усіх несплачених позивачем страховим платежів, яка складає 21 943 грн.

Отже, відповідач має відшкодувати на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 44 435, 79 грн.

З боку відповідача не було вчинено жодних дій для повернення страхового відшкодування.

Відповідачем на протязі розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів на спростування визначення ринкової вартості транспортного засобу, яка надана позивачем.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 30 000 грн., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб, врахуванню підлягає тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, характер та обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в т.ч. у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 30 000 гривень посилається на наявність душевних страждань спричинених порушенням зобов`язання за договором, які вплинули на її особисті та сімейні стосунки. Проте, суд зазначає, що право на відшкодування шкоди за нормами чинного законодавства не є матеріальною гарантією, оскільки жоден закон не встановлює імперативний обов`язок компенсації. Зазначене право на відшкодування - це процесуальна вимога надати можливість довести наявність шкоди, визначити її розмір та отримати через судовий розгляд цього питання відповідну компенсацію.

Зважаючи на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, рекомендаційний характер висновків соціально-психологічних досліджень та судову практику, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу на користь позивача у сумі 8 500 грн., які підтверджені договором про надання правової допомоги №429 від 07.12.2021 року, додатковою угодою від 31.01.2022 року до договору про надання правової допомоги №429 від 07.12.2021 року, актом виконаних робіт №429-1 від 21.02.2022 року до договору про надання правової допомоги №429 від 07.12.2021 року. Квитанцією від 04.02.2022 року про оплату послуг правової допомоги.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування заявленої позивачем суми на правову допомого, яка є підтвердженою належними та допустимими доказами.

На підставі викладено суд приходить до висновку про задоволенян позовних вимог частково.

Керуючись ст.ст. 19, 42, 43, 48, 76, 128, 130, 133, 247, 258, 263, 265, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 44 435, 79 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8 500 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія Аска» на користь Держави судовий збір у сумі 1073, 60 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», місце знаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 97-А, .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: О.І. Шевська