Провадження № 2/638/1157/23
УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю: секретаря судового засідання представника позивача представника відповідача -Орос О.В., -ОСОБА_1 , -Семенова Є.С., -Кукуєвої В.І.,

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника Харківської міської ради Кукуєвої В.І. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на об`єкти інтелектуальної власності у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на об`єкти інтелектуальної власності у порядку спадкування за законом.

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2023 року по справі № 638/3247/20, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що змінились підстави позову, оскільки позивач звернулась для реєстрації права на спадщину та отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно п. 3. ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Верховним Судом у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року зазначено, що позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З дослідженого судом рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року вбачається, що судом було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 у зв`язку із його передчасністю, неправильно обраним способом захисту своїх прав та відсутністю в матеріалах справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

По справі № 638/17414/21 позивач повторно звернувся до суду з позовом з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет проте з інших підстав, оскільки ним було отримано відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином, доводи представника відповідача, викладені у клопотанні про закриття провадження є необґрунтованими, а відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження.

Крім того, задоволення клопотання призведе до порушення права позивача на доступ до суду.

Керуючись ст.255 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Харківської міської ради Кукуєвої В.І. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на об`єкти інтелектуальної власності у порядку спадкування за законом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Орос