Справа № 643/7385/23
Провадження № 2/643/3070/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (позивач) просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (відповідач) за договором позики від 01.09.2021 у розмірі 667500,00 грн. шляхом продажу предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , з прилюдних торгів за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

Між сторонами 01.09.2021 укладений договір позики, згідно умов якого позивач надав відповідачу позику в розмірі 667500,00 грн. З урахуванням подальших змін до вказаного договору позики, відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти до 01.07.2023. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, між сторонами 01.09.2021 укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 3997, предметом якого була належна відповідачу Квартира. Відповідач зобов`язання щодо повернення позики не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить звернути стягнення на предмет іпотеки Квартиру.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.11.2023. Викликано сторони для дачі особистих пояснень в судове засідання.

Позиція учасників справи

Позивач у судовому засіданні 20.11.2023 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав у повному обсязі. Ураховуючи надання відповідачем нотаріально засвідченої заяви про визнання позову, а також заяви про розгляд справи за її відсутності, просив ухвалити рішення за відсутності відповідача. Зазначив, що просить звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

На уточнююче запитання суду пояснив, що відповідач у його присутності оформила у нотаріуса заяву про визнання позову та не бажає приймати участь у судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.

Ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, а також наявність заяв відповідача про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Згідно договору позики від 01.09.2021, укладеного між сторонами, оригінал якого знаходиться у позивача та досліджений судом у судовому засіданні 20.11.2023, позивач передав відповідачу, а відповідач прийняла у власність грошові кошти в розмірі 667500,00 грн., які отримані нею повністю до підписання цього договору.

Відповідно до договору про внесення змін до вказаного вище договору позики від 12.01.2023, оригінал якого знаходиться у позивача та досліджений судом у судовому засіданні 20.11.2023, відповідач зобов`язалась повернути грошові кошти позивачу готівкою в строк до 01.07.2023.

01.09.2021 між сторонами укладений Іпотечний договір, посвідчений 01.09.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрований в реєстрі за № 3337, згідно умов якого з метою забезпечення зобов`язань відповідача за договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем 01.09.2021 у простій письмовій формі, відповідач передала позивачу в іпотеку Квартиру, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. за реєстровим № 3752. Оригінал Іпотечного договору знаходиться у позивача та досліджений судом у судовому засіданні 20.11.2023.

22.06.2023 між сторонами укладений договір про внесення змін до вказаного вище договору іпотеки, посвідчений 22.06.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О., зареєстрований в реєстрі за № 3699, в якому зазначено, що іпотекою забезпечується виконання зобов`язання за договором позики від 01.09.2021, строк виконання якого до 01.07.2023. Оригінал вказаного договору знаходиться у позивача та досліджений судом в судовому засіданні 20.11.2023.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.12.2020, посвідченого 04.12.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3752, відповідач прийняла у власність Квартиру.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 346184329 від 12.09.2023, Квартира перебуває у власності відповідача на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу. Щодо Квартири внесений запис про державну реєстрацію іпотеки на підставі вказаного вище Іпотечного договору та договору про внесення змін до нього. Будь-які інші обтяження Квартири відсутні.

11.10.2023 відповідач подала заяву в простій письмовій формі, в якій зазначила, що позовні вимоги в даній справі визнає у повному обсязі; просить розглядати справу за її відсутності; наслідки, передбачені ст. 206 ЦПК України, їй відомі.

15.11.2023 відповідач підписала заяву, згідно якої позовні вимоги у даній справі визнає в повному обсязі; наслідки, передбачені ст. 206 ЦПК України, відомі. Справжність підпис відповідача на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мельник Ю.О. 15.11.2023, зареєстровано в реєстрі за № 302. Оригінал вказаної заяви долучений до матеріалів справи.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За договором позики, відповідно до статті 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 с. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов`язання, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац 3 статті 1 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача щодо повернення грошових коштів в сумі 667500,00 грн. за договором позики від 01.09.2021, між сторонами укладений вказаний вище Іпотечний договір, предметом якого є належна відповідачу Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, строк виконання зобов`язання з повернення позики настав.

Оригінали договору позики, договору про внесення змін до нього, Іпотечного договору та договорів про внесення змін до нього, знаходяться у відповідача та були оглянуті судом в судовому засіданні.

11.10.2023 відповідачем суду була надана заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. До заяви були додані копія паспорту відповідача та копія вказаного вище договору купівлі-продажу Квартири. Підпис відповідача у вказаній заяві не був засвідчений нотаріально.

Суд у судовому засіданні 19.10.2023 не став ухвалювати рішення про задоволення позову з огляду на значний розмір заборгованості, наслідки задоволення позову для відповідача, а також ту обставину, що підпис відповідача у заяві про визнання позову не засвідчений нотаріально, що позбавляє суд можливості достовірно встановити, що вказана вище заява підписана саме відповідачем та відповідає її волевиявленню.

20.11.2023 суду надано нотаріально засвідчену заяву відповідача від 15.11.2023 про визнання позову в повному обсязі та розуміння наслідків, передбачених ст. 206 ЦПК України.

Ураховуючи, що відповідачем надано в тому числі нотаріально засвідчену заяву про визнання нею позову, у суду відсутні підстави ставити під сумнів наявність волевиявлення відповідача, спрямованого на визнання позову.

З матеріалів справи судом встановлено, що будь-які інші обтяження Квартири, крім обтяження згідно вказаного вище Іпотечного договору, відсутні. Таким чином, права інших осіб на Квартиру відсутні.

Позика, яка отримана відповідачем, не відносяться до категорії споживчих кредитів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави відмовляти у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжувати судовий розгляд.

За таких обставин, ураховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перед ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за договором позики від 01.09.2021 року в розмірі 667500,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, посвідченим 01.09.2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрованим в реєстрі за № 3997, а саме на належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.12.2023.

Суддя Д.А. Крівцов