Номер провадження 2/754/1287/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особа: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з нею, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у справах сім`ї не приймає, додаткових витрат на дитину не несе, не виявляє цікавості до спілкування з сином, дитину ніколи не бачив. Останнє спілкування у неї з відповідачем було в день реєстрації народження сина ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, дитина за станом здоров`я потребує встановлення інвалідності та обстеження у лікарів, для чого потрібна згода обох батьків.

В зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнути судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 28.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19.04.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

В судове засідання представника позивача не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також просить розглянути справу в її відсутність.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надавши суду листа, в якому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та просила розглянути справу у її відсутність з урахуванням висновку органу опіки та піклування та з якнайкращим урахуванням інтересів малолітньої дитини.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно висновку Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації від 22.02.2023 року № 102/02/38-797, визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина.

Позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі, вказуючи на те, що відповідач жодного разу дитину не бачив, жодним чином не приймає участі у житті дитини, нехтує покладеними на нього обов`язками, матеріально дитину не забезпечує.

Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього . Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Згідно ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав зазначених у частині 1 цієї статті у випадках їх винної поведінки. Зокрема, однією з підстав зазначено ухилення батьків від виконання обов`язків по вихованню дітей, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (п.2 ч. 1).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і способом захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінюватись, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, з наданих письмових доказів, долучених до позовної заяви вбачається, що відповідач не здійснює належне виховання своєї дитини, матеріально дитину не утримує, її життям не цікавиться.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляється, нехтує батьківськими правами, не піклується про дитину, не вживає заходів для вирішення питання виконання батьківських обов`язків по її вихованню.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, за станом здоров`я потребує постійного лікування та нагляду лікарів. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини.

Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини. При цьому суд роз`яснює позивача її право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних із станом здоров`я дитини.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 23.11.2022 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн., а також на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.164, 165, 166, 180, 181, 182 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 89, 132,141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомий, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 2500,00 грн., щомісячно, починаючи з 23 листопада 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомий, судовий збір на користь держави в розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: