Провадження№ 2/205/4136/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача,

третя особа: ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська виходячи з наступного.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність, за змістом якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

В своєму позові позивач зазначає, що відповідачем незаконно нараховано заборгованість за спожиту електричну енергію за періоди з 11.11.2014 р. по 03.11.2015 р. та з 03.11.2015 р. по 05.11.2017 р., так як 08.07.2014 р. вона уклала договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , яка фактично користувалася електроенергією та створила наявну заборгованість за комунальними платежами, тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Відтак, виходячи із змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору не є виконання договору чи стягнення шкоди.

З позовної заяви вбачається, що адресою відповідача є: м. Дніпро, Запорізьке шосе, б.22, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Дніпра.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 27 ЦПК України, дана справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов подано до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З урахуванням місця реєстрації відповідача у Шевченківському районі м.Дніпра, дана позовна заява має бути передана для розгляду до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про захист прав споживача- передати для розгляду за територіальною юрисдикцією до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Курбанова Н. М.