ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9116/23 Справа № 212/3107/20 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 212/3107/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року, яке ухвалено суддею Власенко М.Д. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

В травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № від 14 листопада 2016 р. в розмірі 92 600,51 грн, яка складається з: 42 234,21 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 8003,75 грн - заборгованості за відсотками; 27924,07 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 14 438,48 грн - суми заборгованості за пенею, та стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № від 13 квітня 2017 р. в розмірі 43 877,50 грн., яка складається з: 17 928,55 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 3 531,68 грн - заборгованості за відсотками; 12 430,32 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 9 986,95 грн. сума заборгованості за пенею, а також судові витрати в сумі 2 102 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 рокупозов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість по Кредитному договору № від 14 листопада 2016 р. в розмірі 92 600,51 грн, яка складається з: 42 234,21 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 8 003,75 грн - заборгованості за відсотками; 27 924,07 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 14 438,48 грн - суми заборгованості за пенею, за Кредитним договором № від 13 квітня 2017 року в розмірі 43 877,50 грн, яка складається з: 17 928,55 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 3 531,68 грн. - заборгованості за відсотками; 12 430,32 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 9 986,95 грн. сума заборгованості за пенею, всього стягнуто 136 478 грн 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» судові витрати в сумі 2 102 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що відповідач по справі не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у зв`язку з чим була позбавлена можливості заперечувати проти заявлених позивачем позовних вимог.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не встановлено щонайменше наступні обставини: закінчено строк кредитного договору чи ні, чи збігається строк виконання зобов`язання зі строком дії договору, чи направляв позивач відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту; чи змінювались умови кредитування; які строки позовної давності застосовуються до конкретного кредитного договору та чин підписано відповідачем додаткову угоду, договір про збільшення позовної давності; чи могла відповідач, як пересічний громадянин, бути проінформованою про умов кредитування; чи є підстави для зменшення розміру заборгованості; чи видавались відповідачу позивачем кошти та не визначено, за який період утворилась заборгованість.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача залишити без задволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до статті стаття 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріалами справи установлено, що 14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» з заявою на отримання кредиту № та заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг.

Своїм підписом в заяві на отримання кредиту № ОСОБА_1 підтвердила, що підписаний нею паспорт кредиту № від 14 листопада 2016 року містить умови кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становлять між нею та банком договір. Умови договору їй роз`яснені та зрозумілі. З договором ознайомилась до його укладення та з ним згодна.

Пунктом 3 заяви передбачено, що ОСОБА_1 доручає ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виплатити за рахунок отриманого нею кредиту 52 028,44 грн. страховий платіж в розмірі 9 992,60 грн.

Згідно заяви на отримання кредиту № сума кредиту наданого ОСОБА_1 складає 52 028,44 грн, розмір щомісячних процентів 2,69 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 11,99 % від суми боргу за договором, строк дії 48 місяці (а.с.5).

Порядок повернення кредиту, в тому числі щомісячних процентів та річних процентів, затверджений графіком платежів, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 (а.с.6)./

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконало, а ОСОБА_1 , в порушення умов договору, зобов`язання належним чином не виконувала у зв`язку з чим має заборгованість за Кредитним договором № від 14 листопада 2016 р. в розмірі 92 600,51 грн, яка складається з: 42 234,21 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 8003,75 грн - заборгованості за відсотками; 27924,07 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 14 438,48 грн - суми заборгованості за пенею.

Також матеріалами справи установлено, що 13 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» з заявою на отримання кредиту № та заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг.

Своїм підписом в заяві на отримання кредиту № ОСОБА_1 підтвердила, що підписаний нею паспорт кредиту № від 13 квітня 2017 року містить умови кредитного договору, а ця заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» становлять між нею та банком договір. Умови договору їй роз`яснені та зрозумілі. З договором ознайомилась до його укладення та з ним згодна.

Пунктом 3 заяви передбачено, що ОСОБА_1 доручає ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виплатити за рахунок отриманого нею кредиту 20 820 грн. кредитних коштів, як переказ до запитання на свою користь, 400 грн та 3 033 грн страховий платіж, а також 200 грн оплата пакета послуг «Охоронець Кредит Маркет 12».

Згідно заяви на отримання кредиту № сума кредиту наданого ОСОБА_1 складає 20 820 грн. розмір щомісячних процентів 2,99 % від суми кредиту, а розмір річних процентів 11,99 % від суми боргу за договором, строк дії 36 місяці (а.с.11).

Порядок повернення кредиту, в тому числі щомісячних процентів та річних процентів, затверджений графіком платежів, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 (а.с.12).

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконало, а ОСОБА_1 , в порушення умов договору, зобов`язання належним чином не виконувала у зв`язку з чим має заборгованість за Кредитним договором № від 13 квітня 2017 р. в розмірі 43 877,50 грн., яка складається з: 17 928,55 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 3 531,68 грн - заборгованості за відсотками; 12 430,32 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 9 986,95 грн. сума заборгованості за пенею.

26 червня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення права вимоги № 20190626 у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача ОСОБА_1 коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.28-31).

Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку № 1 до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 по кредитному договору № від 14 листопада 2016 року в розмірі 92 600,51 грн, яка складається з: 42 234,21 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 8 003,75 грн - заборгованості за відсотками; 27 924,07 грн - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 14 438,48 грн - суми заборгованості за пенею, а також за Кредитним договором № від 13 квітня 2017 року в розмірі 43 877,50 грн, яка складається з: 17 928,55 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 3 531,68 грн - заборгованості за відсотками; 12 430,32 грни - суми заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 9 986,95 грн - суми заборгованості за пенею.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» відступило позивачу право вимоги від ОСОБА_1 належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» на підставі Кредитних договорів № від 14 листопада 2016 року та № від 13 квітня 2017 року, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог п.6.6 Договору відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» 09 липня 2019 року відправлено на адресу відповідача лист-повідомлення № 003414991, № 003415058 про відступлення права грошової вимоги по кредитними договорами на користь ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів», наявну суму заборгованості по кредитним договорам № від 14 листопада 2016 року та № від 13 квітня 2017 року, та порядок її погашення (а.с.24,25,26,27).

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договорам № від 14 листопада 2016 року та № від 13 квітня 2017 року, та погоджується із визначеним судом розміром заборгованості за вказаними кредитними договорами, який підтверджується графіками платежів та не спростований відповідачем.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляд справи без належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у наступному порядку: спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи; а також загальне позовне провадження - призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» заявлено позовну вимогу про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 136 478,01 гривень, тобто дана справа є малозначною в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Оскільки, предмет даного спору не включено до переліку справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження, визначеного у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно, ухвалою від 06 квітня 2022 року, постановив розглядати даний спір у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 54).

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення суду є розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду, у випадку, якщо так повідомлення є обов`язковим, тобто неповідомлення відповідача ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, у даному випадку, зважаючи на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в цій частині.

Посилання апеляційної скарги відповідача на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не встановлено щонайменше наступні обставини: закінчено строк кредитного договору чи ні, чи збігається строк виконання зобов`язання зі строком дії договору, чи направляв позивач відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту; чи змінювались умови кредитування; які строки позовної давності застосовуються до конкретного кредитного договору та чин підписано відповідачем додаткову угоду, договір про збільшення позовної давності; чи могла відповідач, як пересічний громадянин, бути проінформованою про умов кредитування; чи є підстави для зменшення розміру заборгованості; чи видавались відповідачу позивачем кошти та не визначено, за який період утворилась заборгованість не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд першої інстанції, увалюючи оскаржуване рішення, дослідив наведені обставини.

При цьому із матеріалів справи слідує, що строк дії кредитного договору № від 14 листопада 2016 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 , сплив 14 листопада 2020 року (наданий строком на 48 місяців), а строк дії кредитного договору № від 13 квітня 2017 року, який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 , сплив 13 квітня 2020 року (наданий строком на 36 місяців), тому, з урахуванням сплати відповідачем в листопаді 2017 року коштів в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, позивач звернувся 07 травня 2020 року до суду з даним позовом в межах строків позовної давності. Позивачем по справі направлялись відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги за вказаними вище кредитними договорами, при цьому умовами кредитних договорів не передбачено направлення боржнику вимоги про дострокове повернення кредиту. Умови кредитування залишались незмінними, строки позовної давності не продовжувались та додаткові угоди відповідачем не підписувались. Відповідач по справі була належним чином проінформована про умови кредитування, які чітко зазначені в підписаних нею заявах № від 14 листопада 2016 року та № від 13 квітня 2017 року (а.с.5,11), та виконувала обов`язок по поверненню кредитних коштів та сплаті відтоків по обом кредитним договорам до листопада 2017 року (а.с.22-23), що підтверджує факт надання відповідачу позивачем кредитних коштів.

Відповідачкою не спростовано отримання нею кредитних коштів за вказаними кредитними договорами, користування кредитними коштами, погашення кредитів. За недоведеності іншого, доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності позивачем отримання в відповідачкою кредитних коштів колегія суддів відхиляє.

Колегія суддів зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: