Номер провадження: 22-ц/813/5772/23
Справа № 522/7124/17
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
29.05.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року,
за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_1 ,
Вжитими приватним виконавцем заходами встановлено, що за боржником не зареєстровано транспортні засоби, іншого ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстравоно. Коштів виявлених на рахунках боржника у банківських установах в розмірі достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо. Боржник офіційно не працює, пенсію не отримує. Боржник фактично ухиляється від виконання рішення та ігнорує законні вимоги приватного виконавця.
30 березня 2023 року Приморський районний суд Одеської області подання приватного виконавця виконавчого округу Щербакова Юрія Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу задовольнив.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Приморського районного суду Одеської області від 30 березня 2023 року та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця відмовити, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що приватним виконавцем не доведено факт свідомого ухилення від виконання судового рішення, а також необгрунтовано яким чином застосування обмеження у праві виїзду сприятиме виконанню рішенні суду.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.04.2023 року приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Щербакову Ю.С. та ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. копію ухвали про відкриття провадження та апеляційну скаргу з доданими документами отримав 09.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження, частково або в повному обсязі рішення суду першої інстнції не виконано, на виклик не з`явився, декларацію про доходи та майно не подав.
Також у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив поновити строк на подання відзиву.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження від 24.04.2023 року та копія апеляційної скарги з доданими документами отримана ОСОБА_1 , 23.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з тим, представник стягувача ознайомилась з матералами справи 09.05.2023 року.
Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.
З відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 звернувся 17.05.2023 року, отже відзив подано у строк, визначений ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.04.2023 року про відкриття провадження, тому клопотання про поновлення строку на подання відзиву не потребує процесуального вирішення.
Також, до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надано докази. Одеський апеляційний суд, ухвалою, яка занесена до протоколу судового зісідання від 29.05.2023 року, долучив до матеріалів справи докази, додані до відзиву на апеляційну скаргу, з огляду на таке.
Повноваження суду апеляційної інстанції визначені частиною 1 статтею 367 ЦПК України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 3 статті 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2023 року прийнято до провадження подання приватного виконавця та призначено проведення справ на 30.03.2023 року.
30.03.2023 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено оскаржувану ухвалу.
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що докази, які надано стягувачем до відзиву на апеляційну скаргу підлягають приєднанню до матеріалів справи та дослідженню судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі ОСОБА_2 отримав 20.05.2023 року, шляхом направлення на електронну пошту, зазначену у апеляційній скарзі, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначну в апеляційній скарзі та шляхом направлення повістки на електронну пошту зазначену у апеляційніій скарзі та її отримання 20.05.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Надав суду заяву в якій просив розгляд справи, призначеної на 29.05.2023 року, провести без його участі, апеляційну скаргу задовольнити.
Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, судову повістку-повідомлення отримав 09.05.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Стягувач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення стягувача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, за необхідне зазначити наступне.
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що наявність у особи не виконаних зобовязань, покладених судовим рішенням, є підставою для обмеження у праві виїзду за кордон. Також суд першої інстнції зазначив, що за час примусового викоанння рішення боржник до приватного виконавця не з`явився, заходів спрямованих на виконання рішення не вчинив.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України "Про виконавче провадження".
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Частинами 1, 3 статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Отже, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.
Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. 02.10.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60200326 за виконавчим листом Приморського районного суду м. Одеси № 522/7124/17 від 21.06.2018 року. Вказаною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Колегією суддів встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику на адресу, зазначену у виконавчому листі 02.10.2019 року, що підтверджується списком згрупованих відпрвалень та копією квитанції АТ «Крпошта» від 02.10.2019 року.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 про наявність заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2017 року достовірно обізнаний, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 22.11.2017 року звертались з заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Приморського районного суду від 15.02.2018 року залишена без задоволення.
Копія ухвали про відкриття виконавчого провадження надіслана приватним виконавцем на адресу зазначену у виконавчому листі, крім того вказана адреса зазначалась боржником у поданих заявах під час розгліду справи, на стадії виконання рішення ОСОБА_2 не заявлялось клопотання про зміну місця проживання чи перебування або місцезнаходження.
Крім того, в апеляційній скарзі, боржник факт отримання копії постанови про відкриття виконавого провадження та обізнаності як про наявність рішення про стягнення заборгованості, так і про примусове виконання вказаного рішення не заперечує.
Вказані обставини свідчать про обізнаності ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження відносно нього.
02.10.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесено постанови про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на кошти, які містяться в банківських установах на всіх рахунках боржника та постанову про арешт майна боржника? якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .
Станом на дату звернення приватного виконавця до суду з поданням боржник до приватного виконавця не з`явився, вимоги виконавчих документів не виконав, будь - яких дій спрямованих на виконання зобов`язань не здійснив.
Приморський районний суд ухвалою від 28.02.2020 року подання приватного виконавця повернув без розгляду.
В ході перевірки даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. встановлено, що з використанням цифрового ключа доступу завідувача Іванківською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 24.03.2020 здійснено несанкціоноване втручання в діяльність приватного виконавця ОСОБА_10 шляхом незаконного зняття арешту на все нерухоме майно боржника ОСОБА_11 (номер запису про обтяження 33993171), що підтверджується актом приватного виконавця Щербакова Ю.С. від 23.04.2020 року
24.04.2020 року приватний виконавець Щербаков Ю.С. звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину.
Наказом Міністерства юстиції України від 30.04.2021 року № 1579/5 визнано, що арешт знятий незаконно.
Зазначені договори посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстровані в реєстрі під № 2708, №2706, та № 2710 відповідно.
Згідно вказаних договорів ОСОБА_4 вказане майно належить на праві приватної власності на підставі рішення суду серії та номер 522/7303/17, виданного Одеським апеляційним судом 17.12.2019 року, зареєстрованого в Державному реєєстрі речових прав на нерухоме майно 24.03.2020 року, номер запису про право власності 36060725, 36062444, 36001904 відповідно.
Зазначені договори купівлі-продажу вчинені ОСОБА_4 за згодою чоловіка ОСОБА_2 , справжність підпису на заяві якого засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С. 24.03.2020 року.
ОСОБА_2 та ОСОБА_13 уклали шлюб 18.08.1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 серпня 1994 року, виданного відділом рагсу виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_14 ».
Отже, апеляційний суд вважає доведеним обставини надання ОСОБА_2 згоди дружині ОСОБА_4 на відчуження майна.
Вказані свідомі дії щодо надання згоди на відчуження спільного сумісного майна ОСОБА_4 , спрямовані на невиконання ОСОБА_2 відповідного обов`язку у виконавчому провадженні за наявності реальної можливості виконати зобов`язання, свідчать про навмисне ухилення боржника від виконання рішення суду.
Отже, встановлення наявності зобов`язання у боржника, а також факту ухилення від його виконання, яке виражається у діях спрямованих на зменшення або приховування належного майна, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, та на яке може бути звернено стягнення та свідоме невиконання зобов`язання свідчать про наявність підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова