ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9477/23 Справа № 215/958/20 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 215/958/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач Департамент патрульної поліції

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року, яке постановлено суддею Демиденко Ю.Ю. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 серпня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року Департамент патрульної поліції звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 355 о/с від 20 грудня 2016 року відповідача - лейтенанта поліції Володіна В.В. призначено на посаду інспектора в Управлінні патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції.

09 листопада 2017 року сталась дорожня-транспортна пригода за участі відповідача ОСОБА_1 , який керував службовим автомобілем марки Тойота Пріус, борт 0102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Внаслідок даної ДТП вищевказаний службовий автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим було завдано матеріальних збитків.

Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження про справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2 288 грн.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року змінено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати витрат на проведення авто-технічної експертизи в розмірі 2 288 грн., стягнення віднесено на рахунок держави. В решті постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 грудня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Пріус, борт 0102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 152 099,77 грн.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача кошти в розмірі 152 099,77 грн та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 рокупозов задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції 152 099 грн 77 коп матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2 281 грн 50 коп сплаченого судового збору, а всього стягнуто 154 381 грн 27 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача та закриття провадження у справі посилаючись на те, що шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо водієм. Відповідач ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудив обов`язків інспектора в Управлінні патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, отже не несе відповідальність перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання представника позивача, апеляційну скаргу представника відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що 09 листопада 2017 року сталась ДТП за участі відповідача ОСОБА_1 , який керував службовим автомобілем марким Тойота Пріус, борт 0102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження про справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2 288 грн.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року змінено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати витрат на проведення авто-технічної експертизи в розмірі 2 288 грн., стягнення віднесено на рахунок держави. В решті постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21 грудня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Тойота Пріус, борт 0102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 152 099,77 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.1166, 1187, 1192 ЦК України й дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідачем ОСОБА_1 було завдано шкоду майну позивача на суму 152 099,77 грн, а тому ОСОБА_1 несе відповідальність за завдані збитки, розмір яких доведено належними доказами.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Матеріалами справи установлено, що на момент спричинення майнової шкоди позивачу відповідач ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора в Управлінні патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції та перебував чергуванні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності (пункт 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757).

Патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки. У разі необхідності здійснює регулювання дорожнього руху (підпункт 1 пункту 1 Розділу ІІІ Положення про патрульну службу МВС, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 02 липня 2015 року № 796).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, Департамент патрульної поліції Національної поліції України просив стягнути завдану майнову шкоду з ОСОБА_1 , спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди під час виконання останнім службових обов`язків, а саме здійснення патрулювання на службовому автомобілі (несення публічної служби).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК Україна майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У випадку вирішення спору щодо зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Подібні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказані правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 (провадження № 11-574апп19), а також Верховним Судом у постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 761/19799/17 (провадження № 61-40378св18), від 07 серпня 2020 року у справі № 199/160/19 (провадження № 61-7126св20), від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18 (провадження № 61-6497св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17 (провадження № 61-2135св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18 (провадження № 61-3646св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 202/124/19 (провадження № 61-7056св20), від 27 травня 2021 року у справі № 203/3782/19 (провадження № 61-16996св20).

Таким чином, розглядаючи справу в порядку цивільного судочинства та ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 матеріальних збитків, суд першої інстанції не звернув увагу, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір з приводу відшкодування органу державної влади шкоди, завданої відповідачем шляхом пошкодження службового автомобіля під час здійснення патрулювання, тобто під час виконання службових обов`язків (несення публічної служби), є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 255, ч.ч.1,2 ст.377 ЦПК України, оскільки заявлені позовні вимоги мають розглядатися за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Зважаючи на результат розгляду справи, в порядку ч.13 ч.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 422,25 грн за подання апеляційної скарги.

Крім того, на виконання вимог ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що оскільки розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови він може звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - закрити.

Роз`яснити Департаменту патрульної поліції, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та, що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови Департамент патрульної поліції може звернутися до Дніпровського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 3 422 (три тисячі чотириста двадцять дві) грн. 25 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: