Справа №295/9921/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомир у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі судового засідання Конончук Ю.О.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi Богунського районного суду м. Житомир справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 30866,39 грн та 1/2 частину витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1342,00 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь Позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 1/2 частини боргу за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 30866,39 грн та 1/2 частину витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 1342,00 грн.

В обґрунтування вимог вказано, що квартира АДРЕСА_1 є спільною частковою власністю: ОСОБА_2 (1/2 частки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц), ОСОБА_3 (1/2 чистки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц). Квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , співвласниками якої є відповідачі забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. З 01.01.2016 по 01.07.2023 відповідачі не сплачують в повному обсязі за надані послуги. Внаслідок порушення Відповідачами свого обов`язку щодо оплати наданих послуг за вказаний період в нього утворилась заборгованість в розмірі 61732,78 грн, що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку.

27.09.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Дмитрієва Ж.А. подала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01.01.2016 по 01.07.2023. Вказує, що ОСОБА_2 є власником частини квартири АДРЕСА_1 з 18.05.2017. позивач ніколи не перебував з ОСОБА_2 у договірних відносинах, останній не приймав не себе жодних зобов`язань перед ним, тому вважає, що не має нести відповідальність про стягнення оплати за послуги теплозабезпечення. Крім того, позивачем не надано до суду розрахунку про розмір заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, що унеможливлює надання ОСОБА_4 відповідного заперечення з приводу суми, яку позивач просить стягнути.

02.10.2023 представник позивача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що якщо квартира належить на праві приватної власності декільком особам, то позовні вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги мають бути пред`явлені до кожного з них у розмірах, що відповідають їх часткам у праві сумісної/часткової власності на квартиру. Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 є в спільній частковій власності ОСОБА_2 (1/2 частки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц), ОСОБА_3 (1/2 чистки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц), співвласники не звертались до КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з письмовою заявою про визначення уповноваженого власника квартири, а також не надали будь-який письмовий договір про управління належним їм майном вважаємо, що позовні вимоги до кожного з співвласників визначено правомірно. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався та на час ухвалення рішення у справі карантин в Україні продовжено до 31.12.2022 року. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Тобто, з 12 березня 2017 року і до скасування карантину 30 червня 2023 року, строки позовної давності продовжились. У зв`язку з тим, що позов було подано 25 липня 2023 року, строк позовної давності було пропущено на 24 дні, тому він повинен рахуватись з 05 квітня 2017 року. Станом на 05 квітня 2017 заборгованість відповідачів становила 9544,98 грн, тобто позивачем пропущено строк позовної давності на частину заборгованості ОСОБА_2 у сумі 4772,49 грн. Крім того, після відкриття провадження у справі та до проведення першого судового засідання, яке було призначене на 13 вересня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив 4000,00 грн в погашення заборгованості. Зважаючи на викладене, вважає, що до стягнення з ОСОБА_2 підлягає 22093,90 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подала до суду заяву, у якій він просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Дмитрієва Ж.А. просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`являлася, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені відповідачам поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою», окрім того судом було зроблено оголошення на сайті у зв`язку із чим, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.

Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 оформлено в КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради особовий рахунок № НОМЕР_1 (404693) в зв`язку з наданням послуг централізованого опалення та постачання теплової енергії.

Згідно розрахунку заборгованості за період 01.01.2016 по 01.07.2023 по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 61732,78 грн.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 339602174 від 19.07.2023, № 34 по АДРЕСА_3 є спільною частковою власністю: ОСОБА_2 (1/2 частки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц), ОСОБА_3 (1/2 чистки квартири на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18.05.2017 № 295/14266/16-ц).

Згідно з ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Правовідносини між виконавцем послуг з постачання централізованого опалення та споживачем - фізичною особою регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-IV від 24 червня 2004 року та №2189-VIII від 9 листопада 2017 року), Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№1875-IV від 24 червня 2004 року) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Частиною 1 статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).

Згідно із ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 317 ЦК України визначено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Як передбачено ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час розгляду справи встановлено, що відповідачі не здійснюють оплату наданих їм послуг з централізованого опалення, мають заборгованість по оплаті вартості наданих позивачем та отриманих відповідачами послуг.

При вирішенні справи судом враховується посилання представника відповідача ОСОБА_2 зазначеного у відзиві від 27.09.2023 т про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався та на час ухвалення рішення у справі карантин в Україні продовжено до 31.12.2022 року.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, межі заявлених КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради позовних вимог, заяву про застосування позовної давності, продовження визначеного статтею 257 ЦК України строку на строк дії карантину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за період з 05.04.2017 (3 роки до встановлення карантину з 12.03.2020) до 01.07.2023 в сумі 22093,90 грн.

Відповідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При подачі позову до суду, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн згідно платіжного доручення № 25423 від 22.06.2022.

Разом з тим, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтями 2-5, 10-13, 81, 141, 255, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 22093,90 грн та судовий збір в сумі 1151,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Позивача Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за спожиті послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії у сумі 30866,39 грн та судовий збір в сумі 1151,30 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 10.11.2023.

Відомості про сторін:

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Київська, 48, , р/р НОМЕР_3 АБ «Укргазбанк»

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка