Справа № 522/8138/23-Е
Провадження № 2/522/4190/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Косіцина В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій вона просить суд:

розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 18.11.1989 року Суворовським відділом запису актів громадянського стану м. Херсон, актовий запис № 791;

після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 »;

стягнути з відповідача судовий збір, сплачений нею при подання позовної заяви;

копію рішення суду про розірвання шлюбу направити на адресу позивача та її представника, а після набрання ним законної сили на адресу Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 75000, смт Білозерка, вул. Харченка, 28) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 1 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

10 травня 2023 року засобами електронного зв`язку від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сідєльнікової Є.І. надійшла заява про усунення недоліків, до якої було додано Довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видану Дар`ївською сільською радою Херсонського району Херсонської області та з якою вбачається, що відповідач зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, встановлено порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін та зобов`язано позивача ОСОБА_1 до першого судового засідання надати до суду особисто або надіслати засобами поштового чи кур`єрського зв`язку оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.11.1989 року.

24 травня 2023 року на виконання ухвали суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сідєльнікової Є.І. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.11.1989 року

У судове засідання, яке відбулося 31 травня 2023 року сторони не з`явилися. Від представника позивача засобами електронного зв`язку 31.05.2023 року надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу без участі позивача та її представника в порядку письмового провадження та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином та завчасно, причини неявки не повідомив, жодних заяв та клопотань від нього до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою усіх учасників справи у судове засідання, його фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився, своїм правом на подання відзиву не скористався, про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином та завчасно, а також те, що позивач у прохальній частині позовної заяви не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення у даній справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 1989 року Суворовським відділом запису актів громадянського стану міста Херсон між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.11.1989 року, актовий запис № 791.

Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Від шлюбу у подружжя є двоє повнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 (прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ») від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають окремо від батьків та одружені.

На дату подання вказаного позову спір щодо поділу майна подружжя між сторонами відсутній.

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що у сторін відсутні неповнолітні діти, відповідач відмовляється від розірвання шлюбу у позасудовому порядку через органи державної реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку із чим вона змушена була звернутися до суду ізв казаною позовною заявою.

Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Позивач просить суд не надавати їй строк на примирення з відповідачем.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та повністю відсутнє взаєморозуміння. Подружжя давно втратили почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини, проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства; мають окремий бюджет для кожного та не будують спільних планів на майбутнє.

Окрім того, позивач зазначає у позовній заяві, що подальше спільне життя і номінальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, сім`я припинила існування остаточно, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюб носить лише формальний характер, тому необхідно розірвати шлюб.

Позивач також зазначає, що нею це рішення прийнято свідомо і виважено.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому приходить до висновку, що шлюб між сторонами повинен бути припиненим шляхом його розірвання.

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача суму понесених судових витрат.

Судом встановлено, що при поданні позовної заяви нею було сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.05.2023 року, копія якої міститься у позовній заяві.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 858 грн. 88 коп.

На підставі вище викладеного, та керуючись ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 18.11.1989 року Суворовським відділом запису актів громадянського стану м. Херсон, актовий запис № 791.

Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 »;

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу направити на адресу позивача та її представника, а після набрання ним законної сили на адресу Білозерського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 75000, смт Білозерка, вул. Харченка, 28) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте Приморським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено та підписано 31 травня 2023 року.

Суддя В.В. Косіцина