КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Хомич Іван Олександрович, про відмову від частини позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про визнання договору припиненим, стягнення безпідставно набутих коштів та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс», згідно з яким просила:

- Визнати припиненим з 01.01.2018 року договір про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки № В3/7-108 від 22.08.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко-житлосервіс»;

- Стягнути з ТОВ «Ліко-житлосервіс» на користь ОСОБА_1 суму безпідставно набутих коштів у розмірі 8 505 грн. 00 коп.4

- Стягнути з ТОВ «Ліко-житлосервіс» на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди;

- Стягнути з ТОВ «Ліко-житлосервіс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 536 грн. 80 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2022 року задоволено заяву представника відповідача ТОВ «Ліко-Житлосервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Ліко-Житлосервіс» судові витрати, пов'язані з наданням правничої допомоги, у розмірі 10 000 грн.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішення суду першої інстанції, позивач оскаржив їх в апеляційному порядку.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 09 червня 2022 року відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами позивача та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційні скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2022 року справу за апеляційними скаргами позивача призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

07 липня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича І.О. про відмову від частини позовних вимог, в якій він просив:

- Прийняти відмову від наступних позовних вимог: про стягнення з ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на користь ОСОБА_1 8 500 грн. 00 коп. безпідставно отриманих грошових коштів; про визнання договору № В3/7-108 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки від 22.08.2017 року припиненим за період з 01.01.2018 року до 30.07.2018 року;

- Подальший розгляд справи здійснювати в межах наступних вимог: про визнання договору про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки 3 В3/7-108 від 22.08.2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Ліко-житлосервіс», припиненим з 01.08.2018 року; стягнути з ТОВ «Ліко-житлосервіс» на користь ОСОБА_1 25 000 грн. 00 коп. моральної шкоди; стягнути з ТОВ «Ліко-житлосервіс» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 536 грн. 80 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно пункту 3 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право: визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у відповідній частині.

Серед процесуальних прав та обов`язків сторін, визначених статтями 43, 49 ЦПК України, передбачено і право позивача відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до вимог частин першої-третьої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 255 ЦПК України однією з підстав закриття провадження у справі є відмова позивача від позову і відмова прийнята судом.

За положеннями частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для відхилення заяви в частині відмови від позовних вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8 505 грн. та неприйняття такої відмови апеляційним судом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про прийняття відмови позивача від позовних вимог в частині стягнення безпідставно отриманих коштів, визнання рішення суду першої інстанції в частині вирішення вказаної позовної вимоги нечинним та закриття провадження у справі в цій частині.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає правових підстав для прийняття відмови позивача від позовних вимог в частині визнання припиненим договору з 01 січня 2018 року, адже, як убачається, одночасно з відмовою від вказаної позовної вимоги позивач просить суд апеляційної інстанції визнати припиненим договір з 01 серпня 2018 року, тобто, фактично, змінює предмет та підстави позову, що, у свою чергу, є неприпустимим на стадії апеляційного перегляду справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 206, 255, 256, 373, 374 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Хомич Іван Олександрович, про відмову від частини позовних вимог - задовольнити частково.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про визнання договору припиненим, стягнення безпідставно набутих коштів та стягнення моральної шкоди.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення безпідставно набутих коштів у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про визнання договору припиненим, стягнення безпідставно набутих коштів та стягнення моральної шкоди - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервіс» про стягнення безпідставно набутих коштів - закрити.

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог про визнання припиненим договору з 01 січня 2018 року - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня прийняття.

Суддя-доповідач:

Судді: