Справа № 496/1494/22
Провадження № 2/496/440/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Таштанова О.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, які в подальшому уточнила, та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : кошти, які були отримані без достатньої правової підстави, а саме 399 212,23 грн. та 17650 доларів США (за курсом НБУ у гривні на момент отримання коштів 480 225,50 грн.; інфляційні втрати у розмірі 73 341,02 грн.; 3% річних за користування коштами без достатньої правової підстави у розмірі 10834, 00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 9139,92 грн. за подання позовної заяви та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову; витрати на переклад документів у розмірі 2850 грн.; витрати на правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позову зазначено, що в період з 08.11.2021 року по 26.12.2021 року ОСОБА_1 переказав кошти ОСОБА_2 на загальну суму 399 912,23 грн. та 17650 доларів США. Перерахування коштів були здійснені з особистого рахунку позивача. Метою переказу коштів було інвестування у відкриття салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який мав бути розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та подальшого отримання прибутку. За наслідками переказу коштів відповідач повинна була підготувати документи, за якими б сторони були засновниками юридичної особи, в межах якої був би відкритий зазначений салон краси та врегулювати відносини між ними, як засновниками. Істотними умовами, які сторони встановили під час обговорення майбутнього договору, це створення юридичної особи, у якої сторони будуть співвласниками та кожний з якого буде бенефіціарним власником 50% статутного капіталу юридичної особи. Дії, націлені на створення юридичної особи та здійснення інших дій, передбачених чинним законодавством України, було покладено на ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не володіє українською мовою, знання якої необхідні для розуміння змісту документів. Згодом стало відомо про те, що відповідач дійсно відкрила вказаний салон, проте здійснила це на свою користь, обрала організаційно-правову форму фізичної особи-підприємця та здійснює всю діяльність на власну користь. Відповідач намагалася укласти розписку про те, що позивач передав кошти відповідачці, проте персональні дані ОСОБА_1 були вказані невірно (було встановлено адвокатом при огляді фото тексту) та документ був наданий українською мовою, якою позивач не володіє. ОСОБА_1 не міг погодитись на укладення такого документу, зміст якого йому було незрозуміло, та останній виходив з того, що договір який регулював би відносини власників юридичної особи не може бути на одному аркуші. Додатково не було надано інших документів, які необхідні для створення юридичної особи та врегулювання відносин власників стосовно розподілу прибутку та інше. Позивач наполягав на укладенні договору, де буде вказано його правовий статус як співвласника салону краси, порядок та розміри його прибутку, суму яку він інвестував у відкриття салону краси та інші істотні умови. Додатково, згодом стало зрозуміло те, що зазначена розписка передбачала те, що начебто позивач подарував ці кошти, а не інвестував у майбутній сумісний бізнес. ОСОБА_1 при особистій зустрічі з ОСОБА_2 04.02.2022 року запропонував останній все ж таки укласти договір або повернути кошти, проте отримав відповідь про те, що йому не збираються щось повертати та рекомендовано звернутися до суду. Відповідач повідомила, що у суді позивачу буде необхідно багато часу доводити те, що його права порушені та стягувати кошти, чим неодмінно буде користуватись відповідач на власну користь. Таким чином між позивачем та відповідачем не було укладено правочину для якого були направлені кошти, не було укладено іншого правочину стосовно правомірності передачі коштів, сторони не дійшли істотних умов щодо порядку розподілу прибутку, відсотки за користування коштами та інші умови, які вважаються істотними, тому отримані відповідачем кошти від позивача повинні вважатись такими, що отримані без достатньої правової підстави та повинні бути повернуті позивачу в натурі. Зазначені дії відповідача, а саме привласнення коштів та використання їх на власний розсуд без достатньої правової підстави, порушує майнові права позивача. У зв`язку з викладеним, представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Гайдай Я.Ф. надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому пояснила, що позивач посилається на існування правових підстав для отримання відповідачем грошових коштів, проте фактично доводить відсутність правових підстав для одноосібного оформлення салону краси за відповідачкою, всупереч договірному зобов`язанню, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України та задоволення позову шляхом повернення отриманих грошових коштів. Враховуючи, що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, то відповідно і похідні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Таштанова О.Г. надала до суду відповідь на відзив, в якій просила повернути відзив на позовну заяву, який подано ОСОБА_3 - заявнику без розгляду, позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування наданої відповіді на відзив зазначила, що ОСОБА_3 не довела наявність повноважень щодо представництва ОСОБА_2 ОСОБА_3 яка позиціонує себе як адвокат, не додала разом із відзивом на позовну заяву ордер на надання правничої (правової) допомоги та копію свідоцтва або посвідчення про право на заняття адвокатською діяльністю. Оскільки документи на підтвердження повноважень не надано разом із відзивом на позовну заяву, така заява підлягає поверненню без розгляду, а наведені в ній аргументи повинні бути залишені поза увагою. Відзив на позовну заяву не містить будь-яких відомостей стосовно ОСОБА_3 , проте підписаний її підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Усні правочини повинні повністю виконуватись у момент їх вчинення, що неможливо застосувати у даному спорі, оскільки позивач протягом місяця направляв кошти на майбутнє заснування юридичної особи та заснування бізнесу на користь позивача. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу необхідно укладати письмово. Даний спір не підпадає під вимоги ст. 206 ЦК України, оскільки об`єктивно не може бути виконаний у момент його вчинення. Якщо здійснити розрахунок, то 20*17 (розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян)=340 грн. Тому, правочини, розмір яких більший за 340 грн., повинні укладатись письмово. ОСОБА_3 не надала підтвердження того, що будь-який правочин між сторонами був укладений у письмовій формі, що в свою чергу надало легітимність отриманню коштів від позивача. ОСОБА_2 після отримання коштів, які були забезпеченням майбутнього договору інвестування, привласнила їх та використала на власну користь, при цьому сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору інвестування та відповідно будь-який договір, який підтверджував би правомірність користування коштами, відповідачем укладено не було. Зазначені дії відповідача, а саме привласнення коштів та використання їх на власний розсуд без достатньої правової підстави, порушує майнові права позивача, тому він змушений звернутися до суду з цим позовом. Позовна заява, в свою чергу, містить розгорнуте обґрунтування того, чому, в даному випадку, слід застосовувати ст. 1212 ЦК України. У даній справі не можна вказувати про існування усного правочину, оскільки даний вид правовідносин, відповідно до норм ЦК України, не може бути укладено в усній формі. Ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_2 не надали належних та допустимих доказів існування письмового правочину між позивачем та відповідачем, який би створив підставу про правомірного отримання коштів ОСОБА_2 . Відзив на позовну заяву не спростовує обставини, які зазначені у позові.

Позивач у судове засідання не з`явився, але представник позивача надала до суду клопотання, в якому просила провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник ОСОБА_3 надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником ПП «Ремонт смартфонів «Фьонікс» (FONIX SMARTPHONE REPAIR), що підтверджується довідкою з Управління Данії зі справ підприємництва, переклад якої здійснено з англійської та датської мов на українську мову перекладачем Кнайзер М.В.

ОСОБА_1 є громадянином Данії, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , переклад якого здійснено з англійської мови на українську мову перекладачем ОСОБА_4 07.02.2022 року.

Відповідно до рахунку-фактури № ЛТ-080220221 від 08.02.2022 року, послуги перекладу у бюро перекладів «ДОКА» (ФОП ОСОБА_4 ) коштують 2400 грн. Одержувачем послуг перекладу є ОСОБА_1 .

08.02.2022 року ОСОБА_1 були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2400 грн., призначення платежу: послуги перекладу згідно рахунку № ЛТ-080220221 від 08.02.2022 року, платник - ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією № ПН5051.

ОСОБА_1 станом на 28.04.2022 року мав оплатити послуги адвоката Таштанової О.Г. у розмірі 15 000 грн. за складання та направлення первинних документів до суду, а саме позовної заяви та заяви про забезпечення позову, що підтверджується відповідною довідкою адвоката від 28.04.2022 року.

03.05.2022 року ОСОБА_1 були сплачені ФОП ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 450 грн. за послуги перекладу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру.

До матеріалів справи надано квитанції, переклад яких було здійснено з англійської мови на українську мову у бюро перекладів «Дока», з яких вбачається, що: 08.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було надіслано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 73871,38 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; - 08.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 73862,05 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 08.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 73881, 66 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 08.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 978,99 євро (конвертовано та надіслано - 29550,81 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 09.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 74015,81 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 09.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 74030,01 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 08.11.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2448,05 євро (конвертовано та надіслано - 73871,38 грн.), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 02.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 658,05 данських крон (конвертовано та надіслано - 100 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 02.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 16446,07 данських крон (конвертовано та надіслано - 2500 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 15.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 16488,92 данських крон (конвертовано та надіслано - 2500 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 18.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 2224,79 євро (конвертовано та надіслано - 2500 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 21.12.2021 на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 1774,15 євро (конвертовано та надіслано - 2000 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 22.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 1768,58 євро (конвертовано та надіслано - 2000 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 22.12.2021 року на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 13141,04 данських крон (конвертовано та надіслано - 2000 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 25.12.2021 року на рахунок ОСОБА_6 було перераховано 44,17 євро (конвертовано та надіслано - 50 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 25.12.2021 року на рахунок ОСОБА_6 було перераховано 1766,94 євро (конвертовано та надіслано - 2000 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 26.12.2021 року на рахунок ОСОБА_6 було перераховано 1325,21 євро (конвертовано та надіслано - 1500 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR; 26.12.2021 року на рахунок ОСОБА_6 було перераховано 441,74 євро (конвертовано та надіслано - 500 доларів США), відправник: FONIX SMARTPHONE REPAIR.

Станом на 31.01.2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату Таштановій О.Г. грошові кошти у сумі 24 000 грн. за надання правової (правничої) допомоги, що підтверджується відповідною довідкою про обсяг виконаної роботи адвокатом від 31.01.2023 року.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, за змістом даної норми під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту.

Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ст. 1213 ЦК України).

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. (ч.1 ст. 207 ЦК України).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених ст.ст. 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.(Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 07.06.2018 року по справі № 212/3593/16-ц, від 02.10.2013 року у справі № 6-88цс13).

Відповідно до положень ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що у період з 08.11.2021 року по 26.12.2021 року ОСОБА_1 перерахував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 399 212,23 грн. та 17650 доларів США, з метою відкриття салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який мав бути розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого мали бути сторони.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що між сторонами існувала домовленість щодо інвестування грошових коштів саме для створення салону краси, на відкриття якого ОСОБА_1 мав перерахувати ОСОБА_2 певну суму грошових коштів, а остання, в свою чергу, мала здійснити реєстрацію юридичної особи - салону краси, власниками якого будуть позивач та відповідач.

Представником позивача не доведено ту обставину, що метою перерахування грошових коштів у сумі 399 912, 23 грн. та 17650 доларів США, було саме відкриття салону краси.

Разом з цим, оглянувши надані квитанції, суд встановив, що в них міститься інформація щодо суми перерахування, отримувача та відправника, проте призначення платежу у квитанціях не вказано, таким чином відомостей про те, що ці кошти перераховуються ОСОБА_2 з метою відкриття салону краси, квитанції не містять.

Крім того, у наданих квитанціях відправником грошових коштів зазначено FONIX SMARTPHONE REPAIR, а тому суд позбавлений можливості встановити, що саме ОСОБА_1 перераховував грошові кошти на рахунок ОСОБА_2 .

Відомості про те, що ОСОБА_1 є власником вказаного підприємства не доводить ту обставину, що грошові кошти були перераховані ОСОБА_2 безпосередньо ним.

Поміж іншого, на підтвердження перерахування грошових коштів, представником позивача надано до суду квитанції, в яких містяться відомості про те, що FONIX SMARTPHONE REPAIR здійснювало переказ грошових коштів ОСОБА_6 (квитанції від 25.12.2021 року, 26.12.2021 року).

Проте, судом не встановлено та представником позивача не вказано, який правовий статус має ОСОБА_6 , чи отримувала вона кошти за довіреністю ОСОБА_2 , чи дійсно це кошти, які належали саме ОСОБА_2 .

Окрім іншого, представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 намагався в позасудовому порядку вирішити питання щодо повернення ОСОБА_2 безпідставно отриманих грошових коштів, проте такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Також, представником позивача не підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно був відкритий салон краси в м. Одесі, та що грошові кошти, отримані останньою від FONIX SMARTPHONE REPAIR були використані саме для інвестування у відкриття салону.

Відповідно до ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. Доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статті 80-81 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, доводи представника позивача про те, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 без достатньої правової підстави грошові кошти, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, недоведені належними, достовірними та допустимим доказами та є такими, що ґрунтуються на припущеннях, що є порушенням відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, а тому позовні вимоги про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, не підлягають задоволенню.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

У позовній заяві представником позивача описано детальний розрахунок розміру інфляційних втрат та три проценти річних за користування коштами без достатньої правової підстави, однак враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів, підстави для стягнення розміру інфляційних втрат та 3% річних - відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 9139,92 грн. за подання позовної заяви та 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, витрати на переклад документів у розмірі 2850 грн., та витрати на правничу допомогу адвоката, не підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 202, 205-208, 509, 1212, 1213, 1215 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник