01.12.2023
Справа № 331/7797/23
Провадження № 2/331/2795/2023
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., в стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до філії «Центра забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора виконавчого філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 29.09.2023 року № 1-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;

- визнати незаконним та скасувати наказ директора виконавчого філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.10.2023 року № 237-ос «З особового складу» про звільнення з посади провідного економіста відділу публічних закупівель Філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 з 01.11.2023 року на посаді провідного економіста відділу публічних закупівель філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця»;

- стягнути з філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40081347) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2023 року до дня поновлення на роботі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог частини 1 статті 177 ЦПК України, відповідно до якої, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Враховуючи, що позивач подав позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» в електронній формі, суддя вбачає не дотримання позивачем вказаної вище норми, оскільки в порушення даної норми позивачем не надано підтвердження про направлення відповідачу копій поданих до суду документів.

Крім того, позовну заяву подано до суду без дотримання вимог п.п. 3), 5), 8) ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, позовні вимоги позивача містять вимоги щодо поновлення позивача на посаді провідного економіста відділу публічних закупівель філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 01.11.2023 року, та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2023 року до дня поновлення на роботі. Між тим, вимоги позивача в цій частині не конкретизовані, оскільки не зазначено суму, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, та не надано відповідного розрахунку суми, що підлягає стягненню.

Позов також не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині визнання незаконними наказів «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» » № 1-с від 29.09.2023 року і «З особового складу» про звільнення з посади провідного економіста відділу публічних закупівель Філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 № 237-ос від 27.10.2023 року, та їх скасування.

Позовна заява також не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та не зазначено у позові щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. При цьому в позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають відповідати, закріпленим чинним ЦПК, принципам, зокрема, належність, допустимість, достовірність.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Необхідність конкретизації позовних вимог та їх обґрунтування обумовлена тим, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Необіхдно зауважити, що позовну заяву подано до суду також без дотримання вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Слід зауважити, що за правилами пункту 1) частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «По оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно статті 2 Закону України «По оплату праці», до структури заробітної плати, входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Отже, аналізуючи вищезазначене слід прийти до висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати, а тому вимога позивача про оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу не являється вимогою про стягнення заробітної плати, а отже на неї не поширюються положення пункту 1) частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Правова позиція щодо цього викладена у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, де зокрема зазначено, що згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позовні вимоги позивача складаються з декількох вимог, зокрема, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора виконавчого філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 29.09.2023 року № 1-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»; визнати незаконним та скасувати наказ директора виконавчого філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 27.10.2023 року № 237-ос «З особового складу» про звільнення з посади провідного економіста відділу публічних закупівель Філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 з 01.11.2023 року на посаді провідного економіста відділу публічних закупівель філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; стягнути з філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40081347) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.11.2023 року до дня поновлення на роботі.

Отже, позивач ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору в частині позовних вимог про поновлення на роботі.

В той же час, щодо трьох інших вимог, які заявлені позивачем, суд зазначає наступне.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позовні вимоги позивача складаються з двох вимог немайнового характеру та вимоги, яка носить майновий характер.

Згідно положень п.п.1) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлена ставка судового збору в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.п.2) п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць в розмірі, зокрема, з 01 січня - 2684 грн. 00 коп.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою через систему «Електронний суд», то за правилами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що у разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати», у випадку об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 6 Інформаційного листа Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011 року, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджають відкриттю провадження у цивільній справі.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про поновлення на роботі, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Яцун