Справа № 473/1936/23
"31" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У квітні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 20 квітня 2010 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який первісно встановив у розмірі 250 грн. та в подальшому збільшив до 26 000 грн., а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в узгодженому сторонами розмірі, зокрема з моменту укладення договору 30 % річних від суми заборгованості.
З 01 вересня 2014 року розмір процентів збільшено до 34,8 % річних, з 01 квітня 2015 року збільшено до 43,2 % річних, з 01 серпня 2020 року зменшено до 42 % річних, за березень 2022 року проценти не нараховувалися, з 01 квітня 2022 року зменшено до 20,4 % річних, з 01 вересня 2022 року збільшено до 42 % річних (у разі порушення позичальницею зобов`язання проценти нараховуються в подвійному розмірі).
Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 21 березня 2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 30 343,82 грн., в тому числі:
- заборгованість за кредитом 24 700,24 грн.;
- заборгованість за процентами 5 643,58 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача, згідно змісту позову, не заперечував проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема судом встановлено, що 20 квітня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (на час розгляду справи - АТ КБ «ПриватБанк») уклав у письмовій формі з ОСОБА_1 кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови.
Договір складається із анкети-заяви позичальниці про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 20 квітня 2010 року (підписаних позичальницею).
Також 16 січня 2021 року ОСОБА_1 підписала одноразовим ОТП-паролем паспорт споживчого кредиту (що згідно ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» свідчить про прийняття та погодження відповідачкою умов кредитування).
Згідно вказаних документів, відповідачка була ознайомлена, підтвердила свою обізнаність та погодження з зазначеними у анкеті-заяві, довідці про умови кредитування, паспорті споживчого кредиту та встановленими банком тарифами за кредитними продуктами, в тому числі тарифами за укладеним нею кредитним договором (а.с. 22, 23, 24-27).
Відповідно до анкети-заяви банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який первісно встановив у розмірі 250 грн. та в подальшому збільшив до 26 000 грн. (а.с. 19-20, 22).
Також, згідно паспорту кредитування, в разі невиконання позичальницею зобов`язання щодо повернення кредиту, остання зобов`язалася сплачувати проценти у подвійному розмірі.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином умови договору не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором.
Перевіряючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
З матеріалів справи, зокрема положень Умов і Правил надання банківських послуг у відповідній редакції (які не є частиною кредитного договору, оскільки не підписані позичальницею, проте є внутрішнім банківським документом, який в тому числі визначає та регулює умови кредитування у ПриватБанку) вбачається, що на час укладення кредитного договору з відповідачкою ОСОБА_2 ототожнював строк дії кредитних договорів (щодо кредитних карток) зі строком дії відповідних кредитних карток.
Зокрема, за його умовами погашення кредиту у повному обсязі повинно бути здійснено позичальником не пізніше останнього дня місяця, вказаного в платіжній картці у графі «MONTH».
В той же час, така картка є дійсною до останнього календарного дня вказаного місяця. По закінченні строку дії картки вказана картка може бути продовжена на новий строк (перевипущена).
Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 21), в межах строку дії кредитного договору ОСОБА_1 отримала три кредитні картки «Універсальна»:
- № НОМЕР_1 від 07 квітня 2010 року з терміном дії до 04/14;
- № НОМЕР_2 від 15 квітня 2014 року з терміном дії до 02/18;
- № НОМЕР_3 від 03 жовтня 2018 року з терміном дії до 08/22.
Інших кредитних карток (за інший період та строк дії) позичальниця не отримувала.
Таким чином, строк дії кредитного договору (строк кредитування) завершився у серпні 2022 року.
Разом з тим, незважаючи на закінчення строку дії кредитного договору (строку кредитування), АТ КБ «ПриватБанк» продовжував нараховувати відповідачці проценти за користування кредитом до 31 грудня 2022 року.
Проте, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Тобто, нарахування позивачем договірних процентів за кредитним договором за період з 01 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року є безпідставним.
Вимог щодо захисту прав та інтересів кредитодавця згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позовна заява не містить.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню лише та заборгованість за процентами, яка нарахована до 01 вересня 2022 року.
Згідно розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальниці, заборгованість за кредитом станом на 01 вересня 2022 року становила 24 700,24 грн., за процентами 1 295,32 грн.
З урахуванням наведеного, загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 25 995,56 грн.
Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 2 299,38 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 20 квітня 2010 року, що утворилася станом на 21 березня 2023 року, а саме: заборгованість за кредитом 24 700 (двадцять чотири тисячі сімсот) гривень 24 копійки, заборгованість за процентами 1 295 (одна тисяча двісті дев`яносто п`ять) гривень 32 копійки, а всього в загальному розмірі 25 995 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 56 копійок, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок (р/р НОМЕР_5 , МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570), а також в повернення 2 299 (дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 38 копійок судового збору, перерахувавши вказану суму на цей же рахунок.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв