Єдиний унікальний номер 722/1157/23
Номер провадження 2/722/405/23
У Х В А Л А

29 листопада 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Ткач Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2023 року у цивільній справі №2/722/237/23 (унікальний номер 722/1157/23), позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задоволено.

Змінено спосіб стягнення аліментів, стягуваних на підставі виконавчого листа №2/722/523/19, виданого 23.01.2020 року Сокирянським районним судом Чернівецької області. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.10.2023 року (справа №722/1157/23, номер провадження 2-п/722/1/23), за заявою ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_2 , заочне рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.08.2023 року у цивільній справі №2/722/237/23 (унікальний номер 722/1157/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів скасовано. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 15 год. 00 хв. 14 листопада 2023 року.

08.11.2023 року представник відповідача ОСОБА_4 подала до суду письмове клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до моменту демобілізації відповідача зі Збройних Сил України.

Крім того, 13.11.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 подано письмову заяву, згідно якої повідомляє суд про припинення нею представництва прав та інтересів відповідача ОСОБА_2 по даній справі, у зв`язку з відсутністю повноважень на це.

Крім того, 13.11.2023 року, адвокатом Римлянською Г.О. подано письмову заяву, згідно якої повідомляє суд, що додатковими договорами №6 та №7 від 08.11.2023 року, за взаємною згодою, розірвано договір про надання правничої допомоги №86 від 26.09.2023 року та договір про надання правничої допомоги №90 від 30.10.2023 року, укладені між адвокатом Римлянською Г.О. та відповідачем ОСОБА_2 від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П. діяла ОСОБА_4 .

Як вбачається із заяви, поданої приватному нотаріусу Херсонського міського ноторіального округу Юрченко Н.В., 09.11.2023 року відповідач ОСОБА_2 , скасував довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Покровського районного ноторіального кругу Донецької області Молодняк П.П. 25.08.2023 року за реєстровим №1381, якою він надав ОСОБА_4 право представляти його інтереси. Запис про припинення дії довіреності приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Юрченко Н.В. внесла до Єдиного реєстру довіреностей 09.11.2023 року за №51339597.

Крім цього додатковим договором №6 до договору про надання правничої допомоги №86 від 26.09.2023 року та додатковим договором №7 до договору про надання правничої допомоги №90 від 30.10.2023 року, адвокатом Римлянською Г.О. та відповідачем ОСОБА_2 розірвано договір про надання правничої допомоги №86 від 26.09.2023 року та договір про надання правничої допомоги №90 від 30.10.2023 року.

Ознайомившись із клопотанням про зупинення провадження у справі та вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Провадження у справі підлягає зупиненню лише у випадку наявності обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

За приписами пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Вказана норма є імперативною. Її суть зводиться до того, що учасник справи (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) на час розгляду справи в суді виконує конституційний обов`язок захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбачений ст. 65 Основного Закону та у зв`язку з цим не може реалізувати свої процесуальні права та нести процесуальні обов`язки.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Верховною Радою України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, низкою Указів Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувавсяі та триває по теперішній час.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19 зроблено висновок: «Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції».

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано: «Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № № 501/1699/17 від 13.09.2023 року та ухвалі Верховного Суду по справі 757/52540/16-ц від 14.12.2022 року.

Більше того, відповідно до ст. 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, вбачається, що під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, вбачається, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.4 ст. 27 Конвенції про права дитини, вбачається, що держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Зокрема, якщо особа, яка несе фінансову відповідальність за дитину, і дитина проживають в різних державах, Держави-учасниці сприяють приєднанню до міжнародних угод або укладенню таких угод, а також досягненню інших відповідних домовленостей.

Крім того, судом враховано, що Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Отже, для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, представником відповідача надана довідка військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України №826 від 25.08.2023 року, згідно якої відповідач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 , з 07.07.2022 року по теперішній час.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03 травня 2023 року №280/4125/21 зазначено, що для зупинення провадження у справі необхідно надати докази, які б підтверджували про залучення особи до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій особа перебуває на військовій службі.

При цьому інформація, вказана в довідці не містить відомостей про те, що військова частина у складі ЗСУ, в якій проходить службу ОСОБА_2 , бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України участь у бойових діях.

Так само не доведено неможливість приймати участь у судових засіданнях особисто або через свого представника.

Суд вважає, що право позивача на підтримку їх власної дитини з боку відповідача має превалюючи значення для найскорішого вирішення спору, оскільки від цього залежить життєдіяльність дитини, а дії відповідача суд вважає намаганням формально ухилитись від розгляду справи та зупинити провадження у справі.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд також виходить з того, що предметом у даній справі є участь відповідача в матеріальному забезпеченні його неповнолітньої дитини, а тому з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, розгляд цієї справи повинен бути проведений у найкоротший строк.

Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що він безпосередньо приймає участь у бойових діях та не може залишати місце проходження військової служби, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.251, 253 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Судове засідання відкласти на 10 год. 30 хв. 13 грудня 2023 року, в яке викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Унгурян