Справа № 144/1215/23
Провадження № 2/144/350/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Германа О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі позивача: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ВЛОМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів : Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про витребування земельної ділянки, відповідно до якої просить витребувати у ОСОБА_1 та фермерського господарства «ВЛОМ» на користь Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0420 площею 1,96 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0421 площею 1,96 га, що розташовані на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_3 з метою отримання в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області області № 18-6721/16-18-СГ від 31.08.2018 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-4254/16-19-СГ від 16.05.2019, задоволено клопотання ОСОБА_3 , затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області та надано йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0104, площею 2 га, право власності на яку 28.05.2019 зареєстровано за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно. В свою чергу на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-13339/14-16-СГ від 23.12.2016, задоволено клопотання ОСОБА_2 та надано йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Після розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та надання йому у власність земельної ділянки, у зв`язку з чим наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-11229/14-17-СГ від 30.08.2017 затверджено розроблений проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та надано йому у власність земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0383, площею 1,5 га, право власності на яку 30.08.2017 зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 використали своє право на безоплатне отримання в порядку приватизації земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В подальшому, на підставі клопотання ОСОБА_3 наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16861/15-18-СГ від 27.12.2018, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,96 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-8377/15-19-СГ від 27.05.2019 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:000:0381 площею 1,96 га, що розташована на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, право власності на яку 07.06.2019 зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В свою чергу, на підставі клопотання ОСОБА_2 наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16861/15-18-СГ від 27.12.2018, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,96 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-8344/15-19-СГ від 27.05.2019 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:000:0385 площею 1,96 га, що розташована на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, право власності на яку 07.06.2019 зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Водночас, при поданні клопотань про надання дозволу на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність, що розташовані на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомили, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення не скористались. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 всупереч вимогам земельного законодавства повторно безкоштовно отримано у власність (у порядку приватизації) земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2019 посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Хмель Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1039, ОСОБА_3 продав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0381 ОСОБА_1 , право власності на яку 05.10.2019 зареєстровано за останнім в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2019 посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Хмель Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1037, ОСОБА_2 продав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0385 ОСОБА_1 , право власності на яку 05.10.2019 зареєстровано за останнім в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому, 09.08.2022 ОСОБА_1 звернуся до державного реєстратора Джулинської сільської ради Красиленко В.Б. з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0419, яка утворена внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0381 та :01:000:0385. На підставі поданої заяви, 09.08.2022 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 3,92 га кадастровий номер :01:000:0419. Крім того, 06.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Джулинської сільської ради Красиленко В.Б. з заявами про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0420 та :01:000:0421, які утворені внаслідок поділу земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0419. Державним реєстратором Джулинської сільської ради Красиленко В.Б., 06.01.2023 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0420 площею 1,96 га та земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0421 площею 1,96 га.

Відповідно до договорів оренди від 10.03.2023, ОСОБА_1 передав земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0420 та :01:000:0421 в оренду фермерському господарству «ВЛОМ». Право оренди земельних ділянок фермерським господарством «ВЛОМ» 13.03.2023 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Прокурор, який діє в інтересах держави в особі: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Поліщук А.І., в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила клопотання з прохання проводити судове засідання без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Теплицької селищної ради Гайсинського району в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання з проханням проводити розгляд справи без присутності представника селищної ради.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача фермерського господарства «Тригубенка В.О.» в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином про час та місце проведення судового засідання, заяви про відкладення судового засідання від них не надходило.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, адресу суду надійшло клопотання з прохання проводити судове засідання без присутності представника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, не заперечують, щодо задоволення позовних вимог.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому позивач, має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами,на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів.

Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог ч. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» - представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області області № 18-6721/16-18-СГ від 31.08.2018 ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області. (а.с.25).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 18-4254/16-19-СГ від 16.05.2019, задоволено клопотання ОСОБА_3 , затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області та надано йому у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0104, площею 2 га, право власності на яку 28.05.2019 зареєстровано за ОСОБА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно (а.с.26).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-13339/14-16-СГ від 23.12.2016, задоволено клопотання ОСОБА_2 та надано йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,5 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. (а.с.37).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 14-11229/14-17-СГ від 30.08.2017 затверджено розроблений проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області та надано йому у власність земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0383, площею 1,5 га, право власності на яку 30.08.2017 зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.38).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16861/15-18-СГ від 27.12.2018, йому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,96 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. (а.с.42).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-8377/15-19-СГ від 27.05.2019 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:000:0381 площею 1,96 га, що розташована на території Костюківської сільської ради Теплицького району Вінницької області, право власності на яку 07.06.2019 зареєстровано за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.43).

У подальшому, вказані земельні ділянки були продані ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2019 посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Хмель Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1039, ОСОБА_3 продав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0381, право власності на яку 05.10.2019 зареєстровано за останнім в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 33-35), та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.10.2019 посвідченого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Хмель Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1037, ОСОБА_2 продав належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0385 ОСОБА_1 , право власності на яку 05.10.2019 зареєстровано за останнім в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.44-46).

Відповідно до договорів оренди від 10.03.2023, ОСОБА_1 передав земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0420 та :01:000:0421 в оренду фермерському господарству «ВЛОМ». Право оренди земельних ділянок фермерським господарством «ВЛОМ» 13.03.2023 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України також закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.78 ЗК України - право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.22 ЗК України - землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом статей 116, 118 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації.

Згідно з ч. 4 ст. 116 ЗК України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №706/1685/16-ц).

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України - центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», п.7 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, п.8 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119, є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань землеустрою - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління Держгеокадастру в області діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (далі Положення), згідно з п.п. 13, 30 п. 4 якого, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному законодавством; здійснює державних нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі, зокрема, в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на час отримання у власність спірних земельних ділянок кадастровий номер , вже використали своє право на безоплатне отримання у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, отримавши у приватну власність земельні ділянки, а саме ОСОБА_2 набуто 30.08.2017 право власності на земельну ділянку площею 1,5 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :04:000:0383 на території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, а ОСОБА_3 набув 16.05.2019 право власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0:01:002:0104 на території Кияницької сільської ради Сумського району Сумської області.

Таким чином, треті особи двічі скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки, передбаченим ст.116 ЗК України, що є порушенням визначеного земельним законодавством порядку.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.4 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до абз.3 ч.5 ст.56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст.80 ЗК України, ст.2, 170, 172, 326, 327, 374 ЦК України право власності на землі державної та комунальної власності належать державі Україна та територіальним громадам, які реалізують це право через відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. «а», «є» ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Отже, Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області є органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» керівником Гайсинської окружної прокуратури на адресу Теплицької селищної ради скеровано лист за № 51/2-914вих-23 від 28.08.2023, в якому повідомлено про виявлення факту порушення інтересів територіальної громади, а також про необхідність надання до прокуратури інформації щодо вжиття заходів по витребуванню спірної земельної ділянки в комунальну власність. (а.с.61-64).

Відповідно до листа Теплицької селищної ради за № 1680 від 30.08.2023, встановлено що селищна рада не вживала заходи щодо повернення спірної земельної ділянки в комунальну власність, оскільки дізналась про факт порушення з листа окружної прокуратури. При цьому в селищній раді відсутні документи, що стосуються вказаної земельної ділянки (а.с.65).

Вказане дало підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області та звернення до суду із даним позовом.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ч.2 ст. 152 ЗК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цим діянням наслідкам.

У спорах про витребування майна суд встановлює обставини незаконного вибуття майна власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів. При цьому, закон не вимагає встановлення судом таких обставин у іншій судовій справі, зокрема не вимагає визнання незаконними рішень, відповідно до яких відбулось розпорядження майном на користь фізичних осіб, у яких на підставі цих рішень виникли права.

Аналогічне визначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі за № 922/614/19 (Провадження № 12-157гс19).

З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 всупереч вимогам ст. 116, 118, 121 ЗК України отримали у власність земельну ділянку земельна ділянка площею 1,96 га з кадастровим номером :01:000:0420 та земельна ділянка площею 1,96 га з кадастровим номером :01:000:0421, що знаходяться на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, в порядку приватизації неправомірно, тому вони не мали права відчужувати їх ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 відповідно ФГ «ВЛОМ», а відтак ці земельні ділянки вибули із земель державної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими та доведеними.

В даному випадку ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема, наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц.

У пункті 72 даної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння.

У той же час для витребування нерухомого майна, оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (провадження № 12-97гс19, пункт 38), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (провадження № 12-148гс19, пункт 34), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 74).

Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача в даному випадку є вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка і була заявлена разом з даними позовними вимогами та яка підлягає до задоволення.

Посилання представника відповідача на те, що прокуратурою невірно обрано спосіб відновлення порушеного права держави шляхом позбавлення відповідача законно набутих ним земельних ділянок, оскільки він є добросовісним набувачем, не заслуговує на увагу через ст. 330 ЦК України, якою передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Натомість судом встановлено, що спірні земельні ділянки вибули з володіння власника не за його волею, а внаслідок прийняття незаконних наказів органом виконавчої влади, тому наявні правові підстави для витребування спірних земельних ділянок від добросовісного набувачів ОСОБА_1 та ФГ «ВЛОМ», в порядку ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту.

На думку суду, з огляду на характер спірних правовідносин та встановлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 та ФГ «ВЛОМ», критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.

Земля, як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади або органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної або комунальної власності.

Вочевидь, звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діяли неправомірно, неправдиво вказавши, що право на безоплатну приватизацію по вищезазначеному цільовому призначенню вони не використали. В подальшому Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, приймаючи рішення щодо надання дозволу на розробку документації, її затвердження та передачу землі у власність, не перевірило обставин, необхідних для передачі землі у приватну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та вчинило дії, які суперечать закону, що в свою чергу призвело до того, що спірні земельні ділянки вибули з володіння власника територіальної громади не з її волі.

Відтак, отримавши земельні ділянки на підставі завідомо неправдивих відомостей, треті особи не набули права власності у передбаченому законом порядку.

Отже, втручання держави у право власності ОСОБА_1 та ФГ «ВЛОМ» є виправданим, оскільки порушення чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку передбаченому законом. Недотримання такого порядку тягне за собою свавілля державних органів та знищення правового порядку у державі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 по справі №183/1617/16 звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.

З огляду на вказане, з метою належного відновлення порушеного права, враховуючи, що перешкод для застосування механізму статті 388 ЦК не вбачається, суд вважає за необхідне витребувати у відповідачів на користь Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0420 площею 1,96 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0421 площею 1,96 га, що розташовані на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області. Витребування спірних земельних ділянок з володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК України у зв`язку з порушенням органом виконавчої влади вимог ЗК України.

Статтею 15 ЦК України - визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Згідно ч.1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь Вінницької обласної прокуратури сума судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14, 19, 131-1 Конституції України, ст. 15 321, 330, 387, 388 ЦК України, ст. 22, 78, 116, 118, 121, 152 ЦК України, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі позивача: Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області до ОСОБА_1 , фермерського господарства «ВЛОМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів : Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок - задовольнити.

Витребувати в ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та фермерського господарства «ВЛОМ» (вул. Набережна, 10, с. Велика Киріївка Гайсинський район, Вінницька область, 24455, ) на користь Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0420 площею 1,96 га та земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0421 площею 1,96 га, що розташовані на території Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та фермерського господарства «ВЛОМ» (вул. Набережна, 10, с. Велика Киріївка Гайсинський район, Вінницька область, 24455, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, , банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA0003988) судові витрати, сплачений судовий збір в сумі 12 078 (дванадцять тисяч сімдесят вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2023.

Суддя