Справа № 509/4767/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 року позивачі звернулися до Овідіопольського районного суду з вищевказаним позовом, в якому просили суд визнати за ними в рівних частках по за кожним право власності в порядку спадкування за законом на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 74,8 кв.м. житловою площею 36,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 .

В обґрунтування свого позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після нього залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту померлий не залишив. Вони, як спадкоємці 1 черги, звернулися до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. за оформленням спадщини, була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено листом приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. № 316/92014 від 15.06.2023 року у зв`язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя не отримав правовстановлюючих документів на жилий будинок. Власником жилого будинку відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданий на підставі рішення виконкому Роксоланівської сільської ради народних депутатів від 12.09.1996 року за № 88, зареєстрованого в КП «Овідіопольське БТІ» 18.10.1996 року за № 3.156, вказаний ОСОБА_5 . ОСОБА_5 є дідом позивачів, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не можуть, тому вимушені звертатися до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, надала до канцелярії суду заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому рішенням Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області № 1332-УІІІ від 29.06.2022 року «Про перейменування вулиць, провулків на території Дальницької сільської ради» вул. Позивачі є спадкоємцями 1 черги після батька. Факт родинних відносин з батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.10.1990 року, свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 14.08.2014 року, свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 17.04.1987 року. Спадкоємцем 1 черги є також дружина ОСОБА_4 ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 , виданого Роксоланівською сільською радою, актовий запис № 24 від 21.11.1984 року.

Право власності на жилий будинок підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданий на підставі рішення виконкому Роксоланівської сільської ради народних депутатів від 12.09.1996 року за № 88, зареєстрованого в КП «Овідіопольське БТІ» 18.10.1996 року за № 3.156, виданим на ім`я ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 є дідом позивачів і помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його дружина ОСОБА_7 , бабуся позивачів, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Спадкодавець ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , разом мешкав з ними в жилому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , по день їх смерті, що підтверджується довідками Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області від 06.02.2023 року за № 56 та 58.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.Ф. за оформленням спадщини після померлого батька ОСОБА_4 , була заведена спадкова справа.

З огляду спадкової справи №17/2023, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 відмовилась від отримання спадщини після померлого чоловіка, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину прийняли, про що існують їх заяви у спадковій справі.

Крім того, у спадковій справі є заповіт від 11.09.2014р., посвідчений Роксоланівським сільським головою Болгирєвим С.С. та зареєстрованим у реєстрі за №9, відповідно до якого земельна ділянка, площею 0,13 га надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0248, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Роксоланівська сільська рада, масив № НОМЕР_6 , ділянка № НОМЕР_7 заповідана гр. ОСОБА_8 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачам було відмовлено листом приватного нотаріуса Куркан Н.Ф. № 316/92014 від 15.06.2023 року у зв`язку з тим, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя не отримав правовстановлюючих документів на жилий будинок.

Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пункт 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

З огляду спадкової справи № 17/2023 та наданих позивачами документів, суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після своїх батьків ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 у відповідності до ст.548, ч.1,2 статті 549 ЦК УРСР 1963 року та роз`яснень, даних у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року.

Згідно з правовою позицією ВС (постанова № 523/3522/16-ц від 14 серпня 2019 року провадження N 61-21211св18) законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину тане здійснив державну реєстрацію права.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивачі вступили в управління та володіння спадковим майном і є спадкоємцями за законом, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а тому згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1261, 1296 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 74,8 кв.м. житловою площею 36,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 74,8 кв.м. житловою площею 36,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кочко В.К.