ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3779/23 Справа № 210/6912/21 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, яке постановлено суддею Сільченком В.Є. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 липня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, збільшивши позовні вимоги 15 лютого 2022 року, до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі ОСОБА_1 проживає разом зі своєю сім`єю. З метою облаштування житла вона зробила ремонт у квартирі, придбала меблі та техніку.

02.08.2021 року TOB «СІТІСЕРВІС - KP» проводилися обов`язкові регламентні роботи з промивки та гідравлічного випробування системи центрального опалення в будинку АДРЕСА_2 . Цього ж дня під час проведення вказаних робіт відбулося затоплення квартири позивача та інших квартир цього будинку. Залиття відбулося із квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на верхньому поверсі над квартирою

АДРЕСА_4 є відповідач по справі - ОСОБА_2 .

Піднявшись на поверх вище, ОСОБА_1 хотіла звернутися до мешканців квартири АДРЕСА_3 , однак ніхто двері в квартирі не відчинив, так як їх не було вдома. З телефонної розмови сусідів інших квартир з мешканцями квартири АДРЕСА_3 , стало відомо, що в квартирі АДРЕСА_3 робляться ремонтні роботи, а тому було знято батареї теплоносія, що й стало причиною затоплення квартир, які знаходилися на поверху нижче.

Про факт затоплення ОСОБА_1 відразу повідомила представників ТОВ «СІТІСЕРВІС - KP», які в той час проводили відповідні роботи в будинку, з проханням припинити проведення робіт, перекрити постачання води до будинку або до квартири АДРЕСА_3 у зв`язку із затопленням її житла. Однак, припинення робіт не відбулося.

З метою виявлення причин залиття квартири АДРЕСА_5 представником ТОВ «СІТІСЕРВІС - KP» було обстежено систему центрального опалення по будинку та встановлено, що на внутрішньо будинкових мережах центрального опалення течі та поривів не виявлено, трубопроводи були в задовільному та робочому стані. Було обстежено всю систему будинку, окрім квартири АДРЕСА_3 , мешканці якої знаходилися за містом.

Крім того, майстром дільниці ОСОБА_3 особисто оглянуто квартиру позивача на встановлення факту затоплення та місць її затоплення. Про факт затоплення квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повідомила налінію 102.

Працівники патрульної поліції приїхали на її виклик та зафіксували факт затоплення. Однак пояснили, що це питання відноситься до цивільно-правових відносин, ознак кримінального правопорушення вчиненого невідомими особами, тобто особами, дії яких спричинили затоплення квартири позивача, не має.

03.08.2021 року за фактом затоплення квартири ОСОБА_1 майстром дільниці ОСОБА_3 складено Акт про залиття квартири АДРЕСА_1 .

Зі змісту акту вбачається, що 02.08.2021 року відбулося залиття водою кухні, коридору, кімнати квартири АДРЕСА_5 , що спричинило відставанням та деформацією шпалер на стінах приміщень, стельової плитки та деформацією підлоги. Ніяких ремонтних робіт після залиття квартири позивач не проводила.

За фактом затоплення квартири АДРЕСА_1 04.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізького районного управління поліції Відділення поліції №2.

Однак, з висновку поліції вбачається, що у зв`язку з наявністю між ОСОБА_1 та мешканцями квартири АДРЕСА_3 цивільно-правових відносин, відсутні підстави для відкриття кримінального провадження.

Внаслідок затоплення квартири позивача, останній було спричинено матеріальної шкоди у вигляді пошкодження техніки, меблів, оздоблювальних матеріалів. Крім того внаслідок затоплення квартира є непридатною для нормального житла і кожен день проживання в ній сім`ї позивача спричинює їй моральну шкоду у вигляді душевних страждань та переживань.

У зв`язку з викладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 59572 грн., яка складається з суми матеріальної шкоди в розмірі 34572,00 грн. та суми моральної шкоди у розмірі 25 000 грн. в якості відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири, а також судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 908 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 15 000 грн. та вартості проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 4000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 34572,00 грн., суму моральної шкоди завданої затопленням квартири в розмірі 5000 грн., сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. , вартість проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 4000

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 01 липня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» про відшкодування шкоди, завданої затопленням квартири відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, вважає, що рішення прийнято за відсутності підстав для розгляду справи в порядку заочного розгляду. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що внаслідок допущеного судом першої інстанції процесуального порушення відповідач був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву та заперечення.

Вважає, що позивачем не доведено, що майнову шкоду залиттям квартири було завдано саме діями відповідача.

Зазначає, що відсутні докази того, що позивач є власником квартири, в якій відбулось затоплення.

Вважає, що Акт про залиття не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки складений у невідповідність до вимог чинного законодавства та встановленого зразку.

Не погоджується з висновком будівельно-технічної експертизи, оскільки він складений через чотири місяці після залиття квартири, отже, на думку відповідача, вимога про відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття є безпідставною та неогрунтованою, зокрема, як і вимога щодо відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуються зі стягнутими на користь позивача судовими витратами.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Позивач надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що апеляційна скарга не обґрунтована та її слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне на обґрунтоване.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи, що складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 , є користувачем квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_6 .

З Акту про затоплення квартири АДРЕСА_1 від 03.08.2021 року, встановлено, що 02 серпня 2021 року відбулося затоплення вказаної квартири. В кухні на стінах по периметру шпалери відстали; в коридорі на стелі стельова плитка місцями відстала; на стінах шпалери деформувалися (в кухні та коридору довгий час ремонт не виконувався). В кімнаті на стелі місцями плитка відстала, на стіні суміжній з кухнею та коридором шпалери місцями деформувалися та відстали, по підлозі ДСП має деформацію, мокре.

Причину залиття встановити не вбачається можливим, оскільки мешканці кв. АДРЕСА_3 доступу до квартири не надали (а.с.24)

Вказані обставини також підтверджуються висновком будівельно-технічного дослідження №6-22 від 27.01.2022 року (а.с.58-70).

Також вказаним висновком визначена вартість ремонтно-будівельних робіт після залиття квартири, яка становить 34572,00 грн. (а.с. 64 зворот).

Власником квартири за адресою АДРЕСА_7 є ОСОБА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23).

Відповідно до листа ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», який є управителем будинку АДРЕСА_2 з метою виявлення причини залиття квартири АДРЕСА_5 , майстром ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» було обстежено систему центрального опалення по будинку та встановлено, що на внутрішньо будинкових мережах центрального опалення чи поривів не виявлено, трубопроводи в задовільному та робочому стані. Було обстежено всю систему будинку, окрім квартири АДРЕСА_3 . 03.08.2021 року під час складання акту про залиття квартири АДРЕСА_5 та встановлення причини залиття майстру був необхідний доступ до квартири АДРЕСА_3 для обстеження, оскільки залиття відбувалося безпосередньо із цієї квартири. Проте, мешканці квартири АДРЕСА_3 відмовилися надати доступ для обстеження та встановлення причини, про що майстром було зафіксовано у акті про залиття від 03.08.2021 року та дану обставину також підтвердили мешканці кв. АДРЕСА_8 та 5 своїм підписом у акті.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що залиття відбулося з вини відповідача, оскільки затоплення відбулося саме з квартири, яка належить їй на праві власності, а тому заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із затопленням її квартири, оскільки подія пошкодження власного нерухомого майна сторонніми особами дійсно викликає моральні переживання та емоційну напругу. Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 25 000 грн. суд вважав недоведеним та явно завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за ст.1166 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.

Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

У частині першій статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційна скарга позивача, обґрунтована тим, що внаслідок допущеного судом першої інстанції процесуального порушення, відповідач був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву та заперечення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03 грудня 2021 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ( а.с.36).

Відповідно супровідного листа від 10 грудня 2021 року, суд першої інстанції направив копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_7 (а.с. 40)., вказані документи повернуті до суду першої інстанції з підстави «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 85).

Проте, згідно повідомлень (а.с. 88,89), судом першої інстанції вказані документи направлялись відповідачу неодноразово на адресу: АДРЕСА_9 та судове рекомендоване повідомлення повернулось до суду з підстави «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.90).

У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до положень пунктів 3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України, судова повістка (відправлення) вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки і особа вважається повідомленою.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок допущеного судом першої інстанції процесуального порушення відповідач був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву та заперечення.

Посилання у скарзі та ті обставини, ухвалення судом першої інстанції заочного рішення, в якому вказано, що сторони в судове засідання не викликались порушує його права не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Розгляд справи і ухвалення рішення проводиться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями , встановленими цією главою.

Ухвалою суду від 1 липня 2022 року, з урахуванням категорії справи, розгляд вирішено проводити у спрощеному порядку, без виклики сторін та провести заочний розгляд.

Ухвалою суду від 14 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутні докази того, що позивач є власником квартири, в якій відбулось затоплення, не впливає на можливість відшкодування завданої залиттям квартири шкоди, оскільки за законом як власник так і користувач має право ставити питання щодо відшкодування такої шкоди. При цьому, матеріали справи не місять письмових доказів щодо неправомірного вселення позивача у квартиру, де відбулось залиття , а тому цей довід апеляційної скарги не заслуговує на увагу.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не доведено, що майнову шкоду залиттям квартири було завдано саме діями відповідача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у деліктних зобов`язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість.

Доводи апеляційної скарги про непогодження з Актом залиття квартири від 3 серпня 2021 року суд також не приймає до уваги, оскільки акт підписаний посадовими особами ТОВ «СІТІСЕРВІС -КР», мешканцями сусідніх квартир ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , затверджений директором ТОВ та у суду не має підстав ставити під сумнів його достовірність. В акті зафіксовано, що залиття квартири позивача сталося саме з квартири , що належить відповідачу та остання відмовилася надати доступ до квартири (а.с.24).

За наслідками розгляду звернення позивача до Криворізького районного управління поліції також встановлено, що затоплення квартири позивача сталося з вини власника квартири АДРЕСА_3 , якій демонтував прилади опалення у квартирі на час проведення ремонтних робіт (а.с.26-27).

Відповідно до ст.ст.319, 383 ЦК України власність зобов`язує.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини інших осіб.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, якщо ці зміни не призведуть до порушень прав інших осіб.

Всупереч доводів апеляційної скарги, відповідач належними доказами не довела, що залиття квартири позивача сталося не з її вини, визначений висновком будівельно-технічної експертизи розмір матеріальної шкоди , завданої позивачу не спростувала.

Доводи скарги зведені лише до незгоди з висновком суду першої інстанції без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду встановленим у справі обставинам, невірне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права не можуть бути взятими до уваги, оскільки не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду, який надав об`єктивну оцінку наведеним обставинам та вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних правовідносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: