Справа № 183/5426/23
№ 2/183/2975/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 36 707,20 грн, -
у травні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 грудня 2021 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-4493986 з лімітом відповідальності 130 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, франшиза 0,00 грн, на транспортний засіб DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , строк дії з 08 грудня 2021 року по 07 грудня 2022 року.
09 лютого 2022 року о 17-47 год. водій автомобіля DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на вул. Херсонській, 26 в м. Дніпро, маневру не переконався в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п. 10.1 ПДР України.Даний факт підтверджено Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року № 203/1092/22.
Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до поліса АР-4493986 становить 130 000,00 гривень на одного потерпілого.
27 грудня 2022 року до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся з претензією № 4670462 про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» до претензії було додано документи, що підтверджують виплату страхового відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь потерпілої особи власнику автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_3 ТОВ «ОТП Лізинг» за договором КАСКО 250598470.1430412.21 шляхом перерахування страхового відшкодування на рахунок ПП «Універсал Авто Україна» № 027 від 25 квітня 2022 року в сумі 36 707,20 грн, що підтверджується страховим актом ПрАТ АСК «ІНГО Україна» № 4859499 та платіжним дорученням від 17 червня 2022 року № 9001.
09 лютого 2022 року о 17-47 год. водій автомобіля DAEWOO Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на вул. Херсонській, 26 в м. Дніпро, став учасником ДТП, після чого місце пригоди залишив не повідомивши поліцію, чим порушив п. 2.10 ПДР України.
Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у вищевказаному розмірі. Також позивач просив стягнути витрати по сплаті судового збору 2 684,00 грн та пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 5 000,00 грн.
Постановленою суддею ухвалою від 11 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Постановленою судом ухвалою від 20 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, що зроблено позивачем 05 жовтня 2023 року.
Постановлено суддею ухвалою від 16 жовтня 2023 року продовжено розгляд справи, призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними доказами, позов підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлені судом строки не подано.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З наданої суду належним чином засвідченої копії полісу /а.с.60/ вбачається, що 08 грудня 2021 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_1 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-6079721 з лімітом відповідальності 130 000,00 грн за шкоду, заподіяну майну, франшиза - 0,00 грн, на транспортний засіб DAEWOO LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 зі строком дії з 08 грудня 2021 року по 07 грудня 2022 року.
11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» з повідомленням про подію /а.с.13-14/, надавши до заяви громадянський паспорт, заяву про порядок виплати страхового відшкодування, ідентифікаційний номер страхувальника, посвідчення водія, протокол огляду, реєстраційний талон.
Як установлено постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року у справі № 203/1092/22, 25 березня 2022 року до суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП (справа №203/1091/22, провадження №3/0203/872/2022), з якого вбачається, що 09.02.2022 о 17-47 год. водій автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 на вул. Херсонській, 26 в м. Дніпро, став учасником ДТП, після чого місце пригоди залишив не повідомивши поліцію, чим порушив п. 2.10 ПДР України. Окрім того, 25 березня 2022 року надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (справа №203/1092/22, провадження №3/0203/873/2022), з якого вбачається, 09.02.2022 о 17-47 год. водій автомобіля Daewoo Lanos н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 на вул. Херсонській, 26 в м. Дніпро під час маневру не переконався в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ravon н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п. 10.1 ПДР України. Вказаною постановою об`єднано справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 (справа №203/1092/22, провадження №3/0203/873/2022) за ст. 122-4 КУпАП та (справа №203/1091/22, провадження №3/0203/872/2022) за ст. 124 КУпАП в одне провадження. Визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Підвергнуто ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ст.122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20грн /а.с.33/.
Постанова набрала законної сили 10 червня 2022 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

27 грудня 2022 року до ТДВ «Експрес Страхування» звернувся з претензією № 4670462 про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» до претензії додано документи, що підтверджують виплату страхового відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь потерпілої особи власнику автомобіля Ravon R2, д.н.з. НОМЕР_3 ТОВ «ОТП Лізинг» за договором Каско 250530412.21, шляхом перерахування страхового відшкодування на рахунок ПП «Універсал Авто Україна» № 027 від 25 квітня 2022 року в сумі 36 707,20 грн, що підтверджується страховим актом ПрАТ АСК «ІНГО Україна» № 4859499 та платіжним дорученням від 17 червня 2022 року № 9001 /а.с.15, 16-19, 20, 21-23, 24, 25, 26-27, 28, 29, 30, 31, 32/.

24 березня 2023 року ТДВ «Експрес Страхування» складено страховий акт № 4.22.00778-1, відповідно до якого страхове відшкодування згідно з полісом страхування № АР-6079721 від 08 грудня 2021 року АТ «СК «ІНГО Україна» за претензією № 4670462 від 27 грудня 2022 року становить 36 707,20 /а.с.34/.

Згідно з належним чином засвідченою копією платіжного доручення від 24 березня 2023 року № 68809123 позивачем виплачено АТ «СК «ІНГО Україна» страхове відшкодування у розмірі 36 707,20 грн /а.с.35/.

Вирішуючи позов, суд виходить з наступних норм законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Водночас, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За абз. 2 ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-IV).

Згідно з пп. 33.1.2, 33.1.4. Закону № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

За п. 36.1. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Підпунктами «в», «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

При врахуванні положень підпункту «ґ» підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону № 1961-IV суд виходить з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, згідно з якою неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду.

Регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди, позивач, який є страховиком відповідача, відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, завдану з вини ОСОБА_1 , позивач має право, в порядку регресу, стягнути з відповідача суму виплаченої потерпілій особі матеріальної шкоди. Враховуючи, що шкоду відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, судом досліджено належним чином засвідчену копію договору № 504/22 про надання правової допомоги від 28 грудня 2022 року, укладеного між адвокатом Бєляєвим Ю. Л. та ТДВ «Експрес Страхування» /а.с.9-/.

Однак, судом установлено, що стороною позивача документально не доведено, що ним понесено витрати на правову допомогу, а саме не надано: акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.

Оскільки позивачем не надано доказів того, що ним понесені витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Також, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ураховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», в порядку регресу, суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 36 707,20 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн, а всього 39 391 (тридцять дев`ять тисяч триста дев`яносто одну) гривню 20 копійок.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27 листопада 2023 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», ідентифікаційний код в ; р/р № НОМЕР_4 AT «Ощадбанк»; місцезнаходження за адресою: пр-т С. Бандери, 22, м. Київ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов