СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19066/23

пр. № 2-о/759/1543/23

30 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що з 15 липня 1978 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 від 15 липня 1978 року, актовий запис №1950. Шлюб не розривався. Під час спільного життя заявниця частково перебувала на утриманні чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 30 червня 2023 року, актовий запис №526. Після смерті та поховання чоловіка, заявниця звернулась до Пенсійного фонду за перерахування пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, однак органами Пенсійного фонду ОСОБА_1 було відмовлено у перерахуванні пенсії. Свою відмову органи ПФ України обґрунтувало тим, що зареєстрована адреса місця проживання заявниці відрізняється від зареєстрованої адреси проживання чоловіка, незважаючи на той факт, що на момент смерті чоловіка, вони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Факт спільного проживання з чоловіком підтверджується відмітками у паспорті, відповідно до яких заявниця була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . в перід з 2000 по 2019 рік. Однак, хоча і заявниця змінила місце реєстрації, вона продовжила своє проживання із своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 28.07.2023 року, за підписами сусідів.

Заявник у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась та надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, 15 липня 1978 року між заявником та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 від 15 липня 1978 року, актовий запис №1950. Шлюб не розривався. Під час спільного життя заявниця частково перебувала на утриманні чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявниці - ОСОБА_2 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 30 червня 2023 року, актовий запис №526. Після смерті та поховання чоловіка, заявниця звернулась за перерахування пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, однак органами Пенсійного фонду ОСОБА_1 було відмовлено у перерахуванні пенсії. Свою відмову органи ПФ України обґрунтувало тим, що зареєстрована адреса місця проживання заявниці відрізняється від зареєстрованої адреси проживання чоловіка, незважаючи на той факт, що на момент смерті чоловіка, вони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Факт спільного проживання з чоловіком підтверджується відмітками у паспорті, відповідно до яких заявниця була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . в перід з 2000 по 2019 рік. Однак, хоча і заявниця змінила місце реєстрації, вона продовжила своє проживання із своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена обставина підтверджується Актом про фактичне проживання особи від 28.07.2023 року, за підписами сусідів.

Згідно доводів заявника, вона перебувала на утриманні померлого чоловіка, оскільки його пенсія була значно більшою.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до частини другої, четвертої ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини першої, другої ст. 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування, згідно з положеннями абзацу другого частини першої статті 36 вказаного Закону.

За пунктом першим частини другої статті 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п. 2.11 Постанови Пенсійного фонду України № 22-1, 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зі змінами), за документ що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім в приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливостя надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку».

Відповідно до пп. «ж» п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами та доповненнями), до заяви про призначення пенсії за втратою годувальника подається документ про перебування членів сім`ї на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. За документ який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї для призначення пенсії за втратою годувальника приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування, про що свідчить п. 18 зазначеного Порядку. Довідка має підтверджувати факт перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів для існування, або факт спільного проживання з годувальником на момент його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були подружжям та обоє - пенсіонери, постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , померлий отримував пенсію, якою забезпечував себе та свою дружину, оскільки розмір його пенсії значно перевищував розмір пенсії заявника. Після смерті чоловіка, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник втратила годувальника.

Враховуючи те, що основним і постійним джерелом засобів до існування для заявниці була допомога з боку її чоловіка, суд дійшов висновку, що факт перебування заявниці на його утриманні є доведеним, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 26, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 293, 294, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по день його смерті, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент смерті вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Ключник А.С.