Справа № 510/950/21
Провадження № 2/510/253/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2023 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,

за участю секретаря - Березенко С.П.,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності, про що надав письмову заяву.

Представник позивача ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості будинку; копія постанови нотаріусу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2021р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копії довідок Новосільської сільської ради Ренійського району; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 ; копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ; лист Ренійської державної нотаріальної контори від 02.04.2022р.; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.04.2022р.; копія договору дарування від 11.02.2020р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача звернулась до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача, зазначивши, що позивач протягом року користується об`єктом нерухомого майна - житловим будинком з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Житловий будинок належав батьку відповідача - ОСОБА_4 , про що свідчить довідка Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області №401 від 10.06.2020 року, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У лютому 2020 року позивач з відповідачем домовились про дарування зазначеного майна. Сторони 11.02.2020р. уклали договір дарування. Після дарування жилого будинку позивач почала користуватись ним, зробила ремонт, несе витрати на його утримання та зберігає в ньому свої речі, тому вважає що є фактичною власницею. Позивач неодноразово зверталась до відповідача із проханням переоформити відповідним чином будинок, але кожен раз відповідач запевняв, що документи виготовляються. Про ці обставини позивачу не було відомо, особисто відповідач запевнив, що усі питання вирішить та оформлять правочин. Враховуючи вищенаведене, позивач була вимушена звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач прийняла майно, фактично вступила у володіння цим майном.

Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч.3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Так, позивач набув право власності житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши об`єкт нерухомості у відповідача, який він фактично не мав права відчужувати.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за добросовісним набувачем, право власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 330, 328, 388, ЦК України (2003 р.) суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков