Справа № 128/1500/23
УХВАЛА

22.05.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., вивчивши матеріали поданої представником позивача- адвокатом Хейнісом О.Г. та підписаної в інтересах позивача ОСОБА_1 позовну заяву до ОСОБА_2 « про стягнення заборгованості» -

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2023 до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області представником позивача -адвокатом Хейнісом О.Г. подана та підписана в інтересах позивача ОСОБА_1 позовна заява , що датована 21 лютого 2022 року, до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , справа №128/1500/23, в якій представник позивача адвокат Хейніс О.Г. просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, який був укладений 25.05.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у загальному розмірі 40 650,96 доларів США, які складаються із 40 000,00 доларів США заборгованості за позикою, 650,96 доларів США три відсотки річних; стягнути з відповідача на користь позивача 30 000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Хейніса О.Г. , а також просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, у зв`язку з тим, що останній перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років.

Вивчивши матеріали позовної заяви , в частині вирішення клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволені вказаного клопотання за необґрунтованістю, виходячи з такого.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позиція щодо необхідності підтвердження незадовільного майнового стану була викладена в постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №904/9117/17, в якій Верховний Суд вказав на те, що єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Також, Верховний Суд вказав на те, що вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім того, Велика Палата Верховного суду в своєї ухвалі від 20 квітня 2023 року (справа № 990/13/223 провадження № 11-22заі 23) сформувала висновок про те, що "з розуміння положень статті 8 Закону України « Про судовій збір» № 3674-VI у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8 цього Закону, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача (скаржника), неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду.

З аналізу наведених положень випливає, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу".

Отже у вищевказані справі Велика Палата Верховного суду прийшла до висновку, що "з доданих до апеляційної скарги виписки по картці/рахунку з АТ КБ «ПриватБанк» від 16 січня 2023 року № 6ЕABVG53DNE1TLO та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 березня 2023 року № 0210-23-00229 за період з I по IV квартал 2022 року можна визначити, що скаржник не отримував доходів. Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан скаржника таким, щоб звільнити його від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у скаржника немає інших доходів. Також, посилання скаржника на відсутність у нього рухомого майна, не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності зі згаданими вище документами може слугувати підставою для звільнення скаржника від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання апеляційної скарги в цій справі".

В даній позовній заяві представник позивача адвокат Хейніс О.Г. обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору посилається на те, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років , річний сукупний розмір якої становить 764653,32 грн. Водночас вказує, що ставка судового збору за подачу даного позову становить 11350 грн., а 5 % річного доходу позивача складає 3822,97 грн., що відповідно до статті 8 Закону України « Про судовій збір» є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, суд вважає, що додана представником позивача довідка про доходи позивача за № 331074/5279 ГУ ПФУ в Вінницькій області , не є належним та допустимим доказом для звільнення судом позивача від сплати судового збору, оскільки згідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовій збір» на яку посилається представник позивача, передбачає право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов , якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, зі змісту доданої до позовної заяви довідки про доходи позивача за № 331074/5279 ГУ ПФУ в Вінницькій області судом встановлено, що сукупний розмір пенсії позивача ОСОБА_1 в ній зазначений в загальній сумі 76453,32 грн. за період з 01.11.2020 по 31.10.2021, а з вищевказаною позовною заявою представник позивача -адвокат Хейніс О.Г. звернувся до канцелярії суду лише 25.04.2023.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що ані представник позивача , ані позивач не надали суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, що підтверджують скрутне матеріальне становище позивача, що відповідно унеможливлює здійснити оплату ним судового збору в розмірі 14 861,99 грн.

Тому суд вважає, що позовна заява позивача підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до положень ч.1 ст.4 закону «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 закону «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач заявив позовну вимогу майнового характеру та вказав ціну позову у розмірі 40 650,96 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на момент позову (25.04.2023) 1 486 199,10 грн. у зв`язку із чим ним має бути сплачено судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, що становить 14 861,99 грн.

Таким чином, позивачу за подання позовної заяви про стягнення заборгованості необхідно сплатити судовий збір у розмірі 14 861,99 грн. та на підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Платіжні реквізити: Отримувач коштів ГУК у Вінн. обл./Вінницьк. р-н/22030101, Код , Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Рахунок UA0002071, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Зазначений вище недолік позовної заяви перешкоджає відкриттю провадження по даній цивільній справі.

Згідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Хейніса Олександра Григоровича про звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « про стягнення заборгованості» ,- залишити без руху.

Роз`яснити позивачу (представнику позивача), що він має сплатити судовій збір за подачу даного позову до суду в строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Якщо в цей же строк не буде виправлений вказаний недолік позовної заяви, то вона буде вважатися судом неподаною та повернута позивачу ( представнику).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Олена САЄНКО