Провадження № 2-п/522/7/23
УХВАЛА

23 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулими А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року у справі № 522/14188/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення безстрокового земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення від 20.09.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення безстрокового земельного сервітуту.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач не отримувала заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 у справі № 522/14188/22, а про його існування дізналася випадково, коли намагалася дізнатись на коли було відкладено розгляд справи. Разом з тим, ознайомившись із його змістом ОСОБА_3 вважає дане рішення незаконним, передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи. У зв`язку з чим, заявник просить суд поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 20.09.2022 у справі № 522/14188/22 та переглянути вище вказане заочне рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2023 прийнято заяву до розгляду.

13.03.2023 до суду від представника позивача надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, у яких він просить суд відмовити у її задоволені з тих підстав, що відповідачем не доведено суду наявності обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

В судовому засіданні відповідач просила суд задовольнити заяву про перегляд заочного рішення від 20.09.2022 у справі № 522/14188/21, заочне рішення скасувати, а справу призначити до судового розгляду.

Позивач та її представник просили суд відмовити у задоволені заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення безстрокового земельного сервітуту задоволено. Встановлено безстроковий безоплатний сервітут для власника садового будинку та земельної ділянки ОСОБА_1 (РНКОПП: НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :52:008:0049; на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :52:008:0048, власник ділянки ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), для проходу, проїзду транспорту для заїзду на земельну ділянку за кадастровим номером: :52:008:0049, а також для прокладання та експлуатації лінії електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання в межах частини ділянки, яка необхідна для встановлення сервітуту відповідно до меж, які вказані на сторінках 26-27 висновку експерта ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» ОСОБА_4 № 111/2020 від 15.01.2021 року, а саме:

- на право проходу на земельну ділянку, кадастровий номер :52:008:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , площею 0,0002 га, по земельній ділянці, кадастровий номер :52:008:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , і належить ОСОБА_3 , межі якого описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок № 1 даного висновку, зазначено синім кольором): від точки 8, по прямій лінії на відстані 1,50 м (до точки 12); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,50 м (до точки 13); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,50 м (до точки 14); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,50 м до первісної точки відліку (до точки 8);

- на право проїзду на транспортному засобі на земельну ділянку, кадастровий номер :52:008:0049, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , площею 0,0020 га, по земельній ділянці, кадастровий номер :52:008:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_3 , межі якого описуються наступним чином (див. графічне відображення, малюнок № 2 даного висновку, зазначено зеленим кольором): від точки 8, по прямій лінії на відстані 2,96 м (до точки 12); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,04 м (до точки 13); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,78 м (до точки 14); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,0 м (до точки 15); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 7,50 м до первісної точки відліку (до точки 8). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач не отримувала заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2022 у справі № 522/14188/22, а про його існування дізналася випадково, коли намагалася дізнатись на яку дату було відкладено розгляд справи. Окрім того, жодного сповіщення про розгляд справи вона не отримувала та надсилала заяви про відкладення розгляду справи, так як знаходилася за кордоном, у зв`язку із військовою агресією російської федерації.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України).

Судом встановлено, що в матеріалах справи містяться конверти та рекомендовані повідомлення, які підтверджують направлення судових повісток заявнику на адресу її зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 та містять відмітки про те, що адресат відсутній за даною адресою (т. 1, а.с. 147, 232, т. 2 а.с. 1, т. 2 а.с.73).

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи до суду від відповідача 26.10.2021 надходила заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 16 год. 15 хв. 26.10.2021 та просить його відкласти, у зв`язку із терміновою необхідністю перебування за межами м. Одеси.

Протокольною ухвалою суду від 26.10.2021 відкладено підготовче судове засідання на 18.11.2021 о 08 год. 40 хв. у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання.

17.11.2021 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 08 год. 40 хв. 18.11.2021 та просить його відкласти, у зв`язку із неотриманням копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів та просить її сповіщати про дату судового засідання за допомогою СМС -повідомлення.

18.11.2021 ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання на 14 год. 20 хв. 18.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання.

25.11.2021 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 14 год. 20 хв. 18.01.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із неотриманням копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

26.11.2021 ОСОБА_3 у суді у секретаря судового засідання особисто отримала повістку про виклик до суду на 14 год. 20 хв. 18.01.2022 про що свідчить її підпис на розписці (т. 1, а.с. 6).

18.01.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 14 год. 20 хв. 18.01.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із перебуванням на ізоляції спричиненою контактуванням із людиною, хворою коронавірусною інфекцією.

Як вбачається з довідки про недоставляння СМС-повідомлення від 25.01.2022, ОСОБА_3 не отримала повідомлення про дату судового засідання з технічних причин у оператора мобільного зв`язку.

14.02.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 10 год. 20 хв. 15.02.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із перебуванням на ізоляції спричиненою хворобою викликаною коронавірусною інфекцією, яку задоволено протокольною ухвалою суду, відкладено розгляд справи на 11 год. 00 хв. 22.03.2022.

22.03.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 11 год. 00 хв., 22.03.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, яку задоволено ухвалою суду, відкладено розгляд справи на 12 год. 00 хв. 21.04.2022.

28.03.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 12 год. 00 хв. 21.04.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, яку задоволено ухвалою суду, відкладено розгляд справи на 11 год. 40 хв. 07.06.2022.

06.06.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій вона повідомляє, що судове засідання у справі призначено на 11 год. 40 хв. 07.06.2022 та просить його відкласти, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, яку задоволено ухвалою суду, відкладено розгляд справи на 14 год. 00 хв., 14.07.2022.

Таким чином, твердження відповідача про те, що вона не знала про існування даного судового процесу не відповідають дійсності.

Отже, заявнику було достеменно відомо про розгляд Приморським районним судом м. Одеси даної справи, де вона є відповідачем, та постійно просила суд про відкладення розгляду справи, що неодноразово було задоволено судом.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Тому пропуск на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, яких особа, що звернулась з даною заявою, могла і повинна була уникнути при її подачі.

Суд у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, рішення «Трух проти України» від 14.10.2003).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-X) (§ 46 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип «res judicata», особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (§ 47 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13).

За змістом § 52 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав ЄСПЛ постановив, що було допущено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (§ 53 рішення).

Верховний Суд у постанові від 03.07.2019 у справі № 203/642/14-ц (де було ухвалено заочне рішення та ухвалою суду першої інстанції заяву про його перегляд було залишено без задоволення) зазначив, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається зі змісту заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 20.09.2022, останній не погоджується з даним рішенням, оскільки, на його думку, проведена у справі судова експертиза від 15.01.2021 № 111/2020 відносно належної відповідачу земельної ділянки була проведена без погодження та повідомлення її як власника та без надання нею пояснень експерту, а тому дана експертиза безпідставно врахована судом під час ухвалення заочного рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Проаналізувавши зазначені підстави для скасування заочного рішення, судом встановлено, що заявником в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказано та не надано жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи та не був врахований судом під час ухвалення заочного рішення 20.09.2022, а отже заяву про перегляд заочного рішення відповідача залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 284, 287 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2022 року у справі № 522/14188/21 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали відповідно до ст. 259 ЦПК України буде складено протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А. Павлик

Повний текст ухвали складено 29.05.2023.