Дата документу 29.05.2023 Справа № 336/6365/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6365/21 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/1133/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» на рішення Шевченківського районного суду Запорізької області від 20 березня 2023 року, у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнено до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території.

В обґрунтування позову зазначено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» (далі ОСББ «Бочарова 16-А»), 23 червня 2016 року, відповідно до статуту, затвердженого установчими зборами ОСББ в будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Бочарова 16-А». Оскільки ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_2 , тому має обов`язок зі сплати послуг за управління будинком. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати послуг за управління будинком за період з 30 липня 2018 року по 30 червень 2021 року утворилась заборгованість в сумі 3649,45 грн.

29 червня 2021 року на адресу відповідача було направлено попередження про сплату в строк до липня 2021 року заборгованості в сумі 3 708,27 грн. У грудні 2022 року ОСББ «Бочарова 16-А» уточнило позовні вимоги, надавши суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено, що у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в останньої за період з липня 2021 року по листопад 2022 року утворилась заборгованість у розмірі 7 456,65 грн.

На підставі вищевикладеного, ОСББ «Бочарова 16-А» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 456,65 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 270,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позово до ОСББ «Бочарова 16-А». Просла визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Бочарова 16-А» , оформлені протоколом № 1 від 30 липня 2018 року. Стягнути з ОСББ «Бочарова 16-А» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору (а.с.58-61).

Ухвалою Шевченківського районного суу м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом та повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Бочарова 16-А» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів. Дана ухвала неоскаржена та набрала законної сили (а.с.96-97).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 у цій справі та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7 456,65 грн та судові витрати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував той факт, що надання і отримання ОСОБА_1 послуг з утримання будинку і прибудинкової території було підтверджено позивачем, розмір заборгованості і кількість квадратних метрів квартири доведено належними та допустимими доказами, період стягнення був зазначений в позові, суд мав об`єктивну можливість перевірити розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Довідка про заборгованість видана ТОВ «Європейська консалтингова група «Укрконсалт», яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підставі відповідного договору № 037/2021 від 10 січня 23021 року, про що зазначалось в позовній заяві. Наданим Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено площу квартирни АДРЕСА_2 66,84 квадратних метрів.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268 400 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684,00 грн (2684,00 грн Х 100 = 268 400 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі становить 7 456,65 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишаючи позов щодо стягнення заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено періоду часу за який виникла заборгованість про стягнення якої заявлено позовну вимогу, ненадано належного розрахунку суми заборгованості, за який період часу виникла заборгованість, зокрема не надано жодних документів на підтвердження площі квартири відповідачки, яка б дозволила суду самостійно обрахувати суму, яка підлягає сплаті за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території з рахуванням встановлених позивачем тарифів та оплат, проведених відповідачем, довідка про заборгованість не містить підпису та печатки саме голови ОСББ «Бочарова 16-А», а також, те, що позивачем не уточнено позовні вимоги позовною заявою.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 червня 2016 року було утворено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А», що підтверджується Статутом (а.с.7-11).

Відповідно до Витягу з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14 липня 2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А», створене внаслідок перетворення, та яке діє на підставі статуту. Місцезнаходження об`єднання: АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

Відповідно до Статуту ОСББ метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах субєктів господарювання (п. 1,2 р. ІІ) (а.с.7-11).

Завданням та предметом діяльності Об`єднання, відповідно до його Статуту є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (п. 3 р. ІІ).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на сторінці 18 зазначено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі частини належить кв. АДРЕСА_2 , загальна площа квартири 66,84 кв.м., житлова площа 48,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (а.с.18).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Отже, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб Запорізької міської ради від 18 серпня 2021 року за № 04-47/5306, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 30 червня 1997 року по теперішній час (а.с.26).

Відповідно до Статуту ОСББ сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. Загальні збори об`єднання можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна, на суму боргу (п. 2 р. ІV).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Статуту, вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються і проводяться правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

До виключної компетенції загальних зборів входить, зокрема затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (п.3 розділу ІІІ).

У загальних зборах мають право брати участь усі співвласники. Інтеерси співвласника, який особисто не бере участі в зборах, може представляти його представник, який у такому разі має право голосувати від імені такого співвласника (п.6 розділ ІІІ).

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у будинку (пункт 7 розділу ІІІ).

Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Статуту вбачається, що рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають бальше половини від загальної кількості голосів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів.

Рішення загальних зборів викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного, хто проголосував із зазначенням результату його голосування за чи проти.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрало кількості голосів за або проти, встановленої пунктом 7 цього розділу, ініціатором зборів проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах (пункт 9 розділу ІІІ).

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (п.11 розділ ІІІ).

Рішення загальних зборів оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку та на сайті об`єднання.

Співвласники мають право знайомитися з рішенням (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та за власний рахунок робити з них копії та виписки.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Відповідно до Протоколу № 1 від 30 липня 2018 року загальних зборів ОСББ «Бочарова 16-А» був затверджений кошторис та встановлений розмір щомісячного внеску співвласників житлових та нежитлових приміщень для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в сумі обслуговування будинку в розмірі 4 грн за 1 кв. м. загальної площі квартири, нежитлового приміщення у багатоповерховому будинку, який діє з 01 серпеня 2018 року (а.с.12-13).

28 травня 2021 року загальними зборами ОСББ «Бочарова 16-А» було прийнято рішення про підвищення діючого тарифу до 6 грн у зв`язку з підвищенням цін та мінімальної заробітної плати (п.2 Протоколу №28/05 загальних зборів співвласників ОСББ «Бочарова 16-А» від 28 травня 2021 року).

Як свідчить додаток № 1 до Протоколу №28/05 лист письмового опитування співвласників з питань порядку денного, ОСОБА_1 проголосувала проти підвищення діючого тарифу (а.с.81).

Колегія суддів зазначає, що відомостей про оскарження вказаних рішень та їх скасування в судовому порядку, в тому числі і через неповідомлення відповідача про їх проведення, відповідачем суду не надано, матеріали справи іншого не містять.

Отже, прийняті загальними зборами рішення, розміри внесків, тарифів та дольової участі є діючими правомірними, ніким не оспореними та не скасованими.

Відповідач претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території у передбаченому законом порядку не оформлено.

Відповідно до частини третьої статті 13 Конституції України, з якою кореспондується частина четверта статті 319 ЦК України, власність зобов`язує, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ч.1ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до п.5 та п.10 ч.1ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку`співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку`кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку`витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;- визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції правління відноситься здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17 і залишається незмінною.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співввласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом платежі.

Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку`врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі № 910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17.

Згідно з частинами 5, 8 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

У відповідності до ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Загальна площа квартири ОСОБА_1 , якою користується відповідач, складає 66,84 кв. м., тобто з 30 липня 2018 року розмір щомісячного внеску складає 267,36 грн (66,84 м.кв. х 4 грн = 267,36 грн), який з 28 травня 2021 року змінений та складає 401,04 грн (66,84 м.кв. х 6 грн = 401,04 грн).

29 червня 2021 року на адресу відповідача було направлено попередження про сплату в строк до липня 2021 року заборгованості в сумі 3 708,27 грн, що підтверджується внутрішнім поштовим описом та поштовою накладною (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо сплати витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, у неї утворилась заборгованість.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року включно зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 4 грн за 1 кв.м. (66,84 кв.м.*4=267,36 грн), виходячи з розрахунку: нараховано 2406,24 грн (267,36*9 міс.=2406,24 грн), з яких нею сплачено 1630,90 грн, становить 775,34 грн (2406,24 грн 1630,90 грн=775,34 грн) (а.с.79).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за період з липня 2021 року по жовтень 2022 року включно зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за тарифом 6 грн за 1 кв.м. (66,84 кв.м.*6=401,04 грн), виходячи з розрахунку: нараховано 6416,64 грн (401,04*10 міс.=6416,64), з яких нею сплачено 2609,44 грн, становить 3807,20 грн (6416,64 грн 2609,44 грн=3807,20 грн) (а.с.90).

Отже, заборгованість ОСОБА_1 перед ОСББ «Бочарова 16-А» за утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2020 року по жовтень 2022 року включно становить 4582,54 грн (775,34 грн + 3807,20).

Колегя суддів зауважує, що матеріали справи не містять даних на спростування розрахунку заборгованості. Даний розрахунок заборгованості зроблений позивачем відповідно до рішень загальних зборів ОСББ «Бочарова 16-А», які оформлені протоколом № 1 від 30 липня 2018 року та протоколом 28/5 від 28 травня 2021 року, якими затверджені тарифи на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Отже, між ОСОБА_1 та ОСББ «Бочарова 16-А» виникли правовідносини з приводу виконання статутних обов`язків та виконання рішень загальних зборів ОСББ «Бочарова 16-А».

Враховуючи те, що протоколом загальних зборів ОСББ «Бочарова 16-А» затверджено тарифи та розміри внесків та оплати за житлові послуги, а матеріали справи не містили, на день постановлення оскаржуваного судового рішення, даних про визнання данних рішень загальних зборів недійсними, тому колегія суддів визнає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами вимоги про стягнення заборгованості по сплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території в частині вартості послуг наданих за період з вересня 2020 року по жовтень 2022 року включно у розмірі 4582,54 грн.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦПК України про стягнення з ОСОБА_1 , як власника частини квартири АДРЕСА_2 та як співвласника ОСББ «Бочарова 16-А», заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території за період з жовтня 2020 року по жовтень 2022 року у розмірі 4582,54 грн, розрахованого по тарифам, які були затверджені Протоколом № 3 від 30 липня 2018 року та Протоколом № 28/5 від 28 травня 2021 року загальними зборами ОСББ «Бочарова 16-А» та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Щодо позовних вимог ОСББ «Бочарова 16-А» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2874,11 грн, колегія суддів зазначає наступне. Як вбачається з довідки ОСББ «Бочарова 16-А» вказана ними заборгованість станом на 01 жовтня 2020 року у сумі 2874,11 грн нарахована попередньою адміністрацією об`єднання за переданою відомістю по нарахуванням та сплатам мешканцями будинку нарахувань по внескам за утримання будинку квартирі АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , без зазначення періоду виникнення такої заборгованості. За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості перевірити правильність наведеного позивачем розрахунку заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території на суму 2874,11 грн. А відтак, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Висновки суду про відсутність в матеріалах справи доказів щодо площі спірної квартири по якій позивачем нарахована заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, є помилковими, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на сторінці 18 зазначено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі частини належить кв. АДРЕСА_2 , загальна площа квартири 66,84 кв.м., житлова площа 48,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (а.с.18). Крм того, ОСОБА_1 не заперечується та підтверджується той факт, що загальна площа площа кв. АДРЕСА_2 становить 66,84 кв.м., про що також нею зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с.33-35).

Також є помилковими висновки суду щодо не прийняття до уваги уточненої позовної заяви про збільшення позовних вимог з наступних підстав. Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання шляхом подання письмової заяви. У пунктах 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Отже, враховуючи, те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у цій справі та постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін(а.с.27-28), то позивач у грудні 2022 року звернувшись до суду із заявою про збільшення позовних вимог (а.с.87-89) зазначив новий період виникнення заборгованості та відповідно і суму заборгованості, тобто пов`язані з предметом і підставами викладені в позовній заяві, направив її копію відповідачу, що підтверджується відповідним описом поштового вкладення та поштовою накладною від 06 грудня 2022 року та фіскальним чеком (а.с.91-94), що передбачено приписами ст. 49 ЦПК України.

Отже, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, що суд першої інстанції у повному обсязі не дослідив наявні у справі докази та не надав їм належну правову оцінку, в результаті чого ухвалив рішення, яке не повною мірою відповідає нормам матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції у відповідності до норм ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2020 року по жовтень 2022 року включно у розмірі 4582,54 грн.В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з нормами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачаєтьсяч з матеріалів Концерн «МТМ» за подання позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 2270 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 704 від 02.08.2021 року (а.с.21), за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 3405,00 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за платіжним дорученням № 937 від 17.04.2023 року ( а.с. 128).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» має право на компенсацію сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1395,04 грн, виходячи з розрахунку (4582,54 х 2270 : 7456,65), а також за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 2092,56 грн, виходячи з розрахунку (4582,54 х 3405 : 7456,65), що разом становить 3487,60 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2023 року у цій справі скасувати прийняти нове судове рішення наступного змісту.

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 4582,54 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 16-А» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1395,04 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 2092,56 грн, всього у розмірі 3487,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 29 травня 2023 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.