Справа № 183/4346/20
№ 2/183/3943/23

У Х В А Л А
29 листопада 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Шевченко О.С.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ,
представника відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - Дяченко В.О.-
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволено частково.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року, заяву представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - Дяченко В.О., про перегляд заочного рішення по справі №183/4346/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задоволено.
Скасовано заочне рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року по справі №183/4346/20 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження.
В серпні 2023 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі на період перебування його на військовій службі в підпорядкуванні ЗСУ, що переведені на воєнний стан. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_1 , має намір приймати безпосередню участь у розгляді справи, так як вона стосується його прав та законних інтересів. Однак станом на дату направлення відповідного клопотання існують обставини, які унеможливлюють його участь у розгляді справи, так як на разі він перебуває у складі ЗСУ.
Представник позивача в судовому засіданні залишила вирішення даного питання на розсуду суду.
Представник відповідача в судовому засіданні, заперечував проти заявленого клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши клопотання відповідача та матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Згідно із п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Така правова позиція узгоджується із постановою КЦС ВС від 21.12.2022 у справі №456/2541/19.
У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».
У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування створене відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 05 червня 2023 року № 407, солдат ОСОБА_1 , з 29 травня 2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.113).
Натомість, відомостей про те, чи перебуває відповідач на військовій службі по контракту, з якого та по який час, чи військове формування, в якому несе службу відповідач, переведено на воєнний стан або залучено до проведення антитерористичної операції, матеріали справи не містять.
Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено іст.12 ЦПК України.
На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, на який саме посилається відповідач у своєму клопотанні, визначено обов`язок, а не право суду зупинити провадження у справі з зазначеної у ньому підстави.
Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника.
Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування відповідача на військовій службі по контракту, з якого та по який час, чи військове формування, в якому несе службу відповідач, переведене на воєнний стан або залучено до проведення антитерористичної операції, суд вважає, клопотання відповідача про зупинення провадження, не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 76, 81, 95, 251, 252, 258, 260-261, 353 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Сорока.