СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., представника позивача адвоката Кишканя С.В., представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 45328,52 грн та судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 27.12.2020 між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ОСОБА_2 , як наймачем, укладено договір найму (оренди) нерухомого майна, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 було передано відповідачу страховий внесок, який дорівнює сумі однієї щомісячної плати, а саме 1050 доларів США. У подальшому ОСОБА_2 07.03.2022 звернувся до відповідача з пропозицією припинити договір, сторони домовились за взаємною згодою розірвати договір. Страховий внесок мав бути повернутий позивачу до 21.03.2022, однак відповідач не виконав обов`язок щодо повернення страхової суми.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 31.07.2023.

31.07.2023 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з клопотанням представника відповідача про відкладення розгляду справи.

09.10.2023 судове засідання знято з розгляду у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи.

10.11.2023 справа знята з розгляду через повітряну тривогу.

29.11.2023 в судовому засіданні представник позивача надав пояснення, в яких підкреслив, що 27.12.2020 між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ОСОБА_2 , як наймачем, укладено договір найму (оренди) нерухомого майна, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 було передано відповідачу страховий внесок. У зв`язку із припиненням договору, страховий внесок мав бути повернутий. На питання відповів, що дійсно, спір виник з приводу нерухомого майна.

Представник відповідача в судовому засіданні погодився, що квартира, з приводу орендної плати і страхового внеску за яку виник спір, територіально не знаходиться в Солом`янському районі м. Києва.

Заслухавши представників та дослідивши в необхідній частині матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У частині першій статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Аналіз вказаних вимог процесуального законодавства свідчить про те, що словосполучення «із приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення; майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав; виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном; оскільки спір у справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, то спір щодо майнових прав на вказане майно мав би розглядатись судом за місцезнаходженням майна.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, провадження № 12-73 гс 20.

Так, предметом звернення до суду є вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, які були сплачені у якості страхового внеску за договором найму (оренди) нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Дніпровському районі міста Києва.

З урахуванням наведеного, дана справа Солом`янеському районному суду м. Києва територіально не підсудна.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17.

Відповідно до ЦПК України судові рішення підлягають безумовному скасуванню, як такі, що постановлені з порушенням правил виключної підсудності, тому справу необхідно передати на розгляд за встановленою у процесуальному законі підсудністю, за місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу стягнення страхового внеску щодо якого виник спір, а саме до Дніпровського районного суду м. Києва.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати позивачу на неприпустимість зловживання своїми процесуальними правами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. ст.27,31,187,260,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - передати за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва (вул. Івана Сергієнка, 3, м. Київ, 02105).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Жовноватюк