Справа № 304/40/22 Провадження № 2/304/31/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2023 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І.І.,
за участі секретаря судового засідання Галас Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/40/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису № 8 від 21 травня 2019 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , здійсненого 21 травня 2019 року виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що 20 травня 2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, в якому народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у момент реєстрації народження дитини йому не було відомо, що він не є його батьком. Також вказує, що життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, через що вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства і не проживали протягом двох років, а 20 квітня 2021 року за рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області шлюб між ними було розірвано. Зазначає, що не може бути батьком народженої відповідачем дитини, оскільки його батьком є інший чоловік, про що йому стало відомо з розмови з відповідачем. Відтак, посилаючись на норми ч. 1 ст. 136 СК України, просить позов задовольнити (а. с. 1, 14-15).
Ухвалою судді Перечинського районного суду від 23 лютого 2022 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства, її розгляд постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву (а. с. 20-21).
Ухвалою цього ж суду від 25 березня 2022 року призначено у даній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а. с. 27-29).
Ухвалою судді цього ж суду від 27 червня 2022 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням до суду із Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повідомлення про неможливість проведення експертизи № СЕ-19/114-22/5656-БД від 10 червня 2022 року (а. с. 47-48)
Ухвалою цього ж суду від 16 лютого 2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 82-83).
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Стефанович Ю.М. у судове засідання не з`явилися, останній подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечив проти постановлення заочного рішення у справі. Одночасно зазначив, що не проведення експертизи зумовлено неявкою на експертизу відповідачки разом із дитиною, тому у відповідності до ст. 109 ЦПК України просив визнати відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а. с. 100).
Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України.
Довідки поштового відділення з позначками про неможливість вручення судових повісток відповідачу ОСОБА_2 ) у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, та, на думку суду, свідчить про умисне неотримання судової повістки (а. с. 24, 91, 94, 95, 99).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що змінений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58)).
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Суд встановив, що 20 травня 2017 року у виконавчому комітеті Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 2 (а. с. 3).
Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 квітня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_5 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » (а. с. 16-18).

Батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , про що 21 травня 2019 року виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області зроблено актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12 січня 2021 року (а. с. 4).

Отже, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася під час шлюбу та у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України походить від подружжя ОСОБА_8 .

Поряд з цим, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, про що йому стало відомо від відповідача.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, оспорювання батьківства на підставі частини першої статті 136 СК України можливо за наявності належних і обгрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації №3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з повідомлення про неможливість проведення експертизи від 10 червня 2022 року № СЕ-19/114-22/5656-БД у цивільній справі № 304/40/22, 09 червня 2022 року, відповідно до клопотання експерта, до Львівського НДЕКЦ МВС прибув Середич Михайло Вікторович, проте ОСОБА_5 з дитиною ОСОБА_3 у визначений в клопотанні день не з`явилися, що унеможливило відбирання зразків буквального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, що призвело до неможливості проведення експертизи (а. с. 43-45).

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд встановив, що відповідач, яка була достовірно обізнана про дату, час та місце розгляду справи, належним чином повідомлена експертною установою про дату, час та місце проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК), що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 32), не з`явилася для забору біологічних зразків разом із дитиною, що свідчить про її ухиленні від проведення зазначеної експертизи з метою встановлення істини у справі.

Нез`явлення відповідача разом із дитиною до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення судово-генетичної експертизи свідчить про її небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною. Судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідача разом із дитиною у її проведенні.

Відповідач не довела наявність поважних підстав, які перешкоджали їй з`явитися разом із дитиною до експертної установи для забору відповідних зразків її та дитини. Вказані дії та бездіяльність відповідача, що призвели до неможливості проведення експертизи, надають суду можливість визнати факт, який стверджується позивачем та його представником, та встановити, з урахуванням інших доказів, відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).

Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України від 01 липня 2010 року N 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

За викладених обставин, враховуючи те, що відповідач свідомо та умисно у судові засідання не з`являється, причини неявки суду не повідомляє, ігнорує виклики до суду, не надала суду пояснення, хто являється біологічним батьком дитини, ухилилась від явки до експертної установи, при цьому будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення відбору необхідних зразків, зважаючи на те, яке доказове значення має проведення судової молекулярно - генетичної експертизи по даній справі, приймаючи до уваги, що іншим способом неможливо встановити біологічне походження дитини від батька, суд вважає за можливе встановити відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 122, 136 СК України, ст. 12, 13, 44, 76-83, 109, 141, 258-259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про оспорювання батьківства задовольнити повністю.

Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження № 8 від 21 травня 2019 року, складеного виконавчим комітетом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.