Провадження №2/523/1213/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Форманюк О.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» Української державної будівельної корпорації, Української державної будівельної корпорації «Укрбуд», за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

08.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась з позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» Української державної будівельної корпорації з позовом про визнання членом сім`ї наймача, визнання права користування жилим приміщення.

Ухвалою суду від 07 лютого 2023р. було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, яка подана 11.10.2021р. ОСОБА_1 , а також змінено процесуальний статус ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з відповідачів на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_5 ) разом із своїм рідним братом ОСОБА_6 , його дружиною ОСОБА_3 , їх донькою ОСОБА_4 та їх матір`ю ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_5 ) та ще одним нашим братом ОСОБА_8 мешкали в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 .

Вони разом вирішили покращити житлові умови, 06.12.1995 року приватизували її, продали та роз`їхалися.

Брат позивачки ОСОБА_9 зі своєю дружиною та донькою отримали ордер та стали мешкати в кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою форми № 1 про склад сім`ї та реєстрацію від 27.10.2015 року. Другий брат позивачки ОСОБА_8 також отримав ордер № 47 серії 08 на кімнату № 88 площею 12,0 кв. м. сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією ордеру від 25.07.1996 року.

У грудні 1996 року ОСОБА_9 , працюючи в Малиновському РВ м. Одеси трагічно загинув.

З 1997 року позивачка поселилася зі згоди ОСОБА_3 , дружини рідного брата в кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 і з того часу постійно мешкає за цією адресою одною родиною з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Позивачка є рідною тіткою, яка ростила ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_11 залишившись без чоловіка, повинна була багато працювати, щоб утримувати родину. Крім того, на території РФ залишились мешкати батьки та бабуся з дідусем, а ОСОБА_3 з одною дитиною і вимушена часто їздити до Росії, щоб піклуватися про батьків.

Будинок сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 перебуває в оперативному управлінні Державного виробничого житлово-побутового підприємства Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд».

Позивачка стверджує, що вона постійно проживає та користується кімнатами № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , а також сплачує комунальні послуги.

Доказом належного виконання вимог зі сплати за користування займаними кімнатами є копії квитанцій ОСОБА_12 .

Доказом фактичного мешкання та наявності особистих речей є фотографії займаних кімнат 85 та 86, у яких наявні речі та меблі.

Факт мешкання підтверджується Актом, складеним сусідами з рядом розташованих кімнат № НОМЕР_1 (родина ОСОБА_13 ) та АДРЕСА_3 ).

В якості доказу сімейних взаємовідносин позивача додала копію Довіреності від 11.08.2020 року, яку на моє ім`я видала ОСОБА_3 , яка підтверджує факт довірчих стосунків між нами.

Позивачка стверджує, що іншого житла у неї не має, додає Інформаційну довідку від 05.10.2021 року про відсутність нерухомого майна.

В той же час відповідачі не визнають її права на займані кімнати, не бажають зареєструвати її в ній, хоча, у відповідності до ст.ст. 64,65 ЖК України, як член сім`ї наймача вона набула рівного з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 права на користування кімнатами, так як вселилася і житу з 1997 року як член сім`ї наймача.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати її членом сім`ї наймача ОСОБА_3 , визнати за нею право користування кімнатами №85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що вона з 1997 року поселилася зі згоди ОСОБА_3 , дружини рідного брата в кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 і з того часу постійно мешкала за цією адресою одною родиною з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали з України, вона залишались проживати в кімнатах.

Представник відповідача Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» Української державної будівельної корпорації, Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Вона пояснила, що ОСОБА_1 почала проживати у кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 лише з 2018р., тобто фактично після того, як рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2018р. було визнано - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування у вищевказаних кімнатах гуртожитку.

Представники Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, відповідно до поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, оскільки за місцем колишньої реєстрації укімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що в оперативному управлінні Державного виробничого житлового-побутового підприємства «Укрбуд» перебуває сімейний гуртожиток за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що гуртожиток АДРЕСА_2 не був переданий до комунальної власності та перебуває на обслуговуванні Державного виробничого житлове-побутового підприємства «Укрбуд» Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд».

В судовому засіданні було встановлено, у даному сімейному гуртожитку у кімнатах № 85,86 житловою площею 21 кв.м. були зареєстровані, але не проживали з 2007р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Окрім того, ОСОБА_3 є громадянкою РФ, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 , як і ОСОБА_4 , паспорт громадянина НОМЕР_3 .

Вищевказані обставини підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Одеси у справі №523/18368/16-ц від 19.09.2018р., яким було визнано - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування у кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2021 касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 червня 2020 року залишено без змін. Поновлено дію рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 15 червня 2020 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , з 28.02.1996р. та була знятою з реєстрації 03.03.2017р..

Вищевказане твердження спростовує доводи позивачки, що вона проживала у кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 з 1997р..

Окрім того, необхідно відзначити, що Державне виробниче житлове-побутове підприємство «Укрбуд» Української Державної будівельної корпорації «Укрбуд» ще в 2006р. звернулось з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування у кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд критично ставиться до наданих позивачкою доказів проживання в гуртожитку, а саме акту від 01.03.2018р., довідкою з Центру первинної медико-санітарної допомоги від 15.08.2018р., копіями квитанцій по сплату комунальних послуг за 2018р., оскільки вищевказані документи датуються саме 2018р, тобто саме в цей період суд розглядав справу №523/18368/16-ц (Т.1, а.с. 16-26)

Отже, суд приходить до висновку, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, вона постійно проживала та була членом сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 1997р..

В той же час, сам факт того, що позивачка оселилась у кімнатах № 85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 у 2018р. лише свідчить про той факт, що позивачка побоювалась, що дані кімнати можуть зайняти інші мешканці.

Правові підставі ухваленого рішення.

Житловий будинок по АДРЕСА_2 зареєстровано як сімейний гуртожиток у Виконавчому комітеті Одеської міської Ради народних депутатів, як це передбачено ч.2 ст.127 Житлового кодексу Української РСР.

Режим проживання в гуртожитку регулюється нормами ЖК УРСР, а права та обов`язки сторін регламентуються також Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208.

Відповідно до ст. 130 ЖК України порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законом.

Згідно п. 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. N 208, яке втратило чинність на підставі Постанови КМУ № 582 від 12.08.2015р. громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у

їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення

своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім`ї в указані приміщення допускається

лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім`ї громадянина, які проживають разом з ним.

Однак позивачка не надала жодного доказу, що в 1997р., тобто датою з якою вона пов`язує факт проживання у гуртожитку, вона отримала ордер, або інший документ (дозвіл) від адміністрації підприємства, інших органів на проживання в гуртожитку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання позивачки членом сім`ї наймача ОСОБА_3 , а також визнання за нею права користування кімнатами №85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виробничого житлово-побутового підприємства «Укрбуд» Української державної будівельної корпорації, Української державної будівельної корпорації «Укрбуд», за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визнання членом сім`ї наймача ОСОБА_3 ,

про визнання права користування кімнатами №85,86 сімейного гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2

-залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя:

Повний текст складено та підписано 25.05.2023