Суддя Попова В. О.
Справа № 644/764/23
Провадження № 2/644/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 травня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Попової В.О.,

секретар судового засідання Плаксій К.А.,

за участю:

представник позивача Хоміч А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в дистанційному режимі відеоконференції цивільну справу запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністюфірми «Анжеко» про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ фірма «Анжеко» 3% та інфляційні втрати у розмірі 60296,06 грн.; витрати на правову допомогу у розмірі 21 900,00 грн., а також - судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.05.2007 між позичальником ОСОБА_1 та АКІБ "Укрсиббанк" був укладений Кредитний договір № 0 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 12700,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних.

10.07.2015 рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі №644/12442/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Анжеко» 238784,29 гривні, 29 копійок заборгованості за Кредитним договором .

Станом на дату подачі позову вищевказане Рішення суду залишається невиконаним. У відповідності до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 замінено стягувача у справі № 644/12442/14-ц на ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 11.01.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, який позивач додає до позовної заяви, становить 60296,06 грн, з яких: нараховані 3% річних 15210,23 грн; втрати від інфляції - 45085,83 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 28 лютого 2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні в дистанційному режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, мотивував свої доводи аналогічно викладеному в позові, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином в порядку ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки : відповідачам - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, ТОВ «Анжеко» - за юридичною адресою.

У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору, укладеного між ПАТ «Дельта Банком» (правонаступник ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 відповідачеві було надано кредитні кошти за кредитним договором № 0 від 21.05.2007 року на загальну суму 12 700 доларів США строком до 21.05.2011 року з виплатою 12,5 % на рік. (а.с.4). З відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ фірмою "Анжеко" 21.05.2007 року були укладені договори поруки в забезпечення вказаного договору кредиту. Відповідач не виконав умови кредитного договору належним чином не повернув банку суму отриманого кредиту. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.07.2015 по справі №644/12442/14-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ «Анжеко» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 21.05.2007 року 238 784 гривні 29 копійок.

Відповідно до протоколу електронного аукціону 3 UA-EA-2019-08-30-000008-b від 23.09.2019 року (а.с.19-20), договору № 2018/К про відступлення права вимоги від 11.10.2019 року, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» ( а.с. 12-15), додатку № 2 до даного договору ( а.с. 9-11) та акту-приймання передачі кредитних справ ( а.с. 16-18) - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило право вимоги за кредитним договором № 0 від 21.05.2007 року ТОВ «Вердикт капітал». Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 замінено стягувача у справі № 644/12442/14-ц на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» , як на правонаступника, у цивільній справі № 644/12442/14-ц, номер провадження 2/644/431/ .

Станом на 11.01.2023 заборгованість відповідачів за кредитним становить 60296,06 грн, з яких: нараховані 3% річних 15210,23 грн; втрати від інфляції - 45085,83 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що твердження позивача про наявність заборгованості за кредитним договором відповідно до наданого розрахунку є доведеним, у зв`язку із чим такі обставини, є встановленими.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу 1 « Загальні положення про зобов`язання », книги 5 ЦК України , тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і іі дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації ( плати) від боржника , який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові і такий висновок узгоджується з висновком викладеним у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, від 24.10.2011, у справі № 6-38цс11).

В охоронюваних правовідносинах інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України (постанова Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12).

Унаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор отримує право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК , за весь час прострочення.

Станом на 11.01.2023 заборгованість за кредитним договором становить 60 296,06 грн, з яких: нараховані 3% річних 15210,23 грн; втрати від інфляції - 45085,83 грн.

Проте, з відповіді №88923 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністюфірми «Анжеко» припинено 23.06.2016, номер запису 9029317, підстава - визнання банкрутом.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністюфірми «Анжеко» слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно платіжного доручення № від 23 січня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2013 гривень.

З приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В своїй позовній заяві представника позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» понесені витрати на правову (правничу) допомогу адвоката у загальному розмірі 21 900 гривень. В обґрунтування зазначених витрат представником позивача надані суду наступні докази: Договір про надання правової допомоги №03-01/2023 від 03.01.2023 року, прайс-лист АО, затверджений рішенням Загальних зборів №03-01/2023 від 03.01.2023, платіжне доручення № від 17січня 2023 року, заявка про надання юридичної допомоги №8 від 05 січня 2023 року, Акту приймання-передачі наданих послуг від 17січня 2023 року.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, виходячи з наведених правових положень, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідачами будь-яких заперечень щодо розподілу витрат та з приводу поданої представником позивача заяви, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом цивільної справи, не надано

Із матеріалів справи та наданих представником позивача документів на підтвердження несення позивачем витрат по сплаті правничої допомоги адвоката вбачається, що витрати на правничу допомогу є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а також з обсягом, наданих адвокатом послуг та значенням справи для сторони.

За таких обставин витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі на суму 21900 гривень, оскільки зазначена сума повністю підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг, є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката на виконання вимог ч. 6 ст. 137 ЦПК України не заявив.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12,81,141,247,263-265,280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністюфірми «Анжеко» про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» (, адреса: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) заборгованість по сплаті інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 60 296 (шістдесят тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, 29 копійок .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» (, адреса: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень.

В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» до Товариства з обмеженою відповідальністюфірми «Анжеко» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» (, адреса: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) судовий збір у розмірі по 671 (шістсот сімдесят одній ) гривні з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступну та резолютивну частину рішення складено 25.05.2023. Повний текст рішення складено 26.05.2023.

Суддя: В.О. Попова