ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4805/23 Справа № 212/1267/23 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 212/1267/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про встановлення факту спільного сумісного

проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року, постановлену суддею Ваврушак Н.М., -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просила встановити факт, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з червня 2009 року та по день визнання його безвісті відсутнім 14.05.2022 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України про встановлення факту спільного сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Роз`яснено позивачу про можливість звернення до суду у порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу суду скасувати, направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначила, що позовну заяву було подано з метою захисту цивільних прав та інтересів позивача, а також встановлення юридичного факту про проживання однією сім`єю, що очевидно суперечить визначальній оцінці справ адміністративної юрисдикції, тобто наявності публічно-правового спору, спору між учасниками публічних відносин і стосується саме цих відносин. Позовна заява не стосувалась оскарження дії чи бездіяльності будь-якого суб`єкта владних повноважень. Вирішуючи питання про відкриття провадження, суд першої інстанції не дослідив предмету та підстав поданої заяви, які вказують на те, що виниклі між сторонами правовідносини не носять публічно-правовий характер, дійшовши передчасного висновку про наявність між сторонами публічно-правового спору.

Від Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено клопотання про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення. В обґрунтування заявник зазначив, що вимоги позивача пов`язані з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, та не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту голови правління ОСББ «КР Олімп 31» від 16.07.2022 року в квартирі АДРЕСА_1 , проживають мати ОСОБА_1 , 1973 р.н. (проживає з 1999 року), батько ОСОБА_2 , 1983 р.н. (проживає з 2009 року), син ОСОБА_3 , 2012 р.н. (проживає з 2012 року).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24 січня 2012 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення про полон №47/22 від 06.05.2022 року, виданого Метагургійно-довгинцівським об`єднаним районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , головний сержант командир 1-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (з охорони об`єкта №219 комбінату «Трикутник») батальйону (з охорони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_2 НГУ, який виконував завдання з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області з 14.05.2022 року визнаний безвісті зниклим.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження суд зазначив, що виходячи з предмету спору встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підставою позову є фактичне визнання за позивачем прав, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовні вимоги, згідно зі статтею 19 КАС України, належать до юрисдикції адміністративних судів та мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства і відповідно до частини 2 статті 20 КАС України спір підсудний окружним адміністративним судам.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком, вважає його передчасним та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

У справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній».

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно в порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

У постанові КЦС ВС від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц зазначено, що «…між позивачем та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу…».

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав того, що підставою позову є фактичне визнання за позивачем прав, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовні вимоги, згідно зі статтею 19 КАС України, належать до юрисдикції адміністративних судів, суд не врахував того, що у жодному документі, включно з позовною заявою та апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не зазначено правову мету звернення її до суду, не вказано, для чого саме їй необхідно встановити факт спільного сумісного проживання з ОСОБА_2 .

Виходячи зі змісту позовної заяви, зазначене можна було встановити лише при розгляді справи по суті за участю самої ОСОБА_1 .

Не враховано також ту обставину, що позивач визначив Міністерство оборони України в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору, а не у якості відповідача.

Отже, висновки суду про те, що підставою позову є фактичне визнання за позивачем прав, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовні вимоги належать до юрисдикції адміністративних судів є передчасними.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки розгляд справи по суті не було закінчено, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 24 травня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв