Справа № 462/12/22 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 22-ц/811/2252/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: представника Львівської міської ради Поповича Я.Д., представника позивача адвоката Позднякова С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визначити додатковий строк для подачі нею до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . У вересні цього ж року позивачка дізналася, що тітка, ймовірно, заповіла належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Звернувшись до приватного нотаріуса 25.10.2022 року, позивачка дізналася, що ОСОБА_2 складено заповіт, який було посвідчено у П`ятій Львівській державній нотаріальній конторі, проте зміст заповіту був їй невідомий. 18.11.2021 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори їй було видано дублікат заповіту, який було складено її тіткою, та, яким остання заповіла позивачці вищезгадану квартиру, а також все інше майно, яке належало їй на день смерті. Зазначає також, що вона не проживала разом із своєю тіткою, мало з нею спілкувалась, їй не було відомо жодних підстав, мотивів чи внутрішніх переконань тітки складати заповіт на її користь, тому вона не знала та не могла знати про існування такого. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, відповідні повідомлення їй не надсилалися, інформація про наявність заповіту в пресі не розміщувалася. Просила позовні вимоги задоволити

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном в 1 (один) місяць з часу набрання рішенням законної сили для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду оскаржила Львівська міська рада подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального права.

Вказує, що суд не звернув уваги на те, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори було видано дублікат заповіту, який був складений ОСОБА_2 на її користь, а з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ОСОБА_1 звернулась лише 25 січня 20213 року. Таким чином, з моменту отримання дублікату заповіту до моменту звернення до нотаріальної контори минуло більше 14 місяців.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника Львівської міської ради Поповича Я.Д. на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача адвоката Позднякова С.С. на її заперечення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції визнав поважними причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку, для прийняття спадщини, який розпочався із часу відкриття спадщини та тривав до 20.09.2021 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , а.с.12).

Відповідно до витягів зі спадкового реєстру від 25.10.2021 року, наданих приватним нотаріусом Коцюбинським А.В., ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений 03.11.2015 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, інформація щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с.13,14).

ОСОБА_1 25.10.2021 року звернулася до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із проханням надати інформацію щодо складеного ОСОБА_2 заповіту, можливості отримання його дублікату, та отримала відповідь №1937/01-16 від 29.10.2021 року, у якій їй було роз`яснено її право особисто прибути до нотаріальної контори для вирішення порушених нею питань (а.с.15-17).

Згідно копії заповіту від 03.11.2015 року, дублікат якого 18.11.2021 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори виданий ОСОБА_1 замість втраченого, ОСОБА_2 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , квартиру АДРЕСА_2 , а також все інше її майно, яке буде належати їй на день її смерті, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.18).

02 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із запитом, у якому просила надати їй інформацію, чи зверталися до нотаріальною контори спадкоємці ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини, чи заводилася спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 після її смерті, чи надсилалося повідомлення про відкриття спадщини позивачці, чи здійснювався виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, та отримала відповідь №2174/01-16 від 15.12.2021 року, що згідно даних Спадкового реєстру спадкова справ після смерті ОСОБА_2 не заводилася, для відкриття спадкової справи заявниці необхідно доказати факт спільної реєстрації із спадкодавцем, а у разі відсутності даного факту, звернутися у суд за продовженням терміну для прийняття спадщини (а.с.19,20).

Виходячи із відповіді №749 від 01.03.2022 року на запит представника позивачки, ОКП «БТІ та ЕО» повідомило, що згідно архівних даних станом на 29.12.2012 р. інформація про реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 в БТІ відсутня. В матеріалах інвентаризаційної справи наявна довідка ЖБК №74 від 13.01.1993 р. за №126/262 про виплату пайового внеску гр. ОСОБА_2 на вищевказану квартиру. Іншою інформацією бюро не володіє (а.с.69,70).

Згідно витягу-інформації з державного реєстру речових прав станом від 01.02.2022 року, відомості щодо квартири АДРЕСА_2 у такому відсутні (а.с.33,34).

ОСОБА_1 25.01.2023 року звернулася до державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , яка згідно із заповітом залишила їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а також все інше майно, яке буде належати їй на праві приватної власності на час смерті. Зазначила, що вказану спадщину вона приймає, а також сповістила, що інших спадкоємців, передбачених законом, немає (а.с.157 зв).

Згідно довідки №41 від 24.05.2022 року, така видана головою правління ЖБК-74 Кудрявцевій Ю.В. про те, що її тітка ОСОБА_2 , була зареєстрована і постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.164).

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію №40 від 24.05.2022 року, така видана головою правління та бухгалтером ЖБК-74 про те, що ОСОБА_2 проживала за адресою АДРЕСА_1 в будинку, який належить Житлово-будівельному кооперативу №74. Квартира приватна належить ОСОБА_2 на підставі реєстраційного посвідчення № НОМЕР_2 від 29.03.1993 р. Станом на 21.03.2021 року у квартирі зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.164 зв).

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України дозволяє сформулювати правило, відповідно до якого визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливо у разі: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У такому разі, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Суд першої інстанції, дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, дійшов правильного висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що вона не проживала спільно зі спадкодавцем, не мала спільного побуту, не знала про заповіт на своє ім`я і дізналась про нього лише у листопаді 2021 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною.

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач надав докази на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 30 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.