Номер провадження: 22-ц/813/3544/23
Справа № 516/234/20
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Власенко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкового майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно, на рішення Теплодарського міського суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Мисливої Л.М. 27 червня 2022 року у м. Теплодар Одеської області, -

встановила:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Теплодарського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкового майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно (т. 1 а.с. 1-8).

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , з яким позивач проживала разом однією сім`єю, вела спільне господарство, мала спільний бюджет з 1996 року по день смерті чоловіка у 2020 році. У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували, однак ніколи не розлучалися.

Від першого шлюбу ОСОБА_4 є доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з якими по день смерті чоловіка ОСОБА_3 мала дружні стосунки.

З початку відносин із ОСОБА_4 вони почали будувати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у Житлово-будівельному кооперативі «Вишневий сад-2006Т».

Згідно повідомлення будівництво було розпочато на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , яка була надана у користування ОСОБА_4 , як члену Житлово-будівельного кооперативу «Вишневий сад-2006Т».

02 квітня 2014 року було складено відповідний технічний паспорт будинку, а 13 червня 2019 року зареєстроване відповідне право у державному реєстрі речових прав згідно декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 16 травня 2014 року, про що свідчить витяг державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

26 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_4 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_1 та зареєстроване відповідне право на неї із кадастровим номером№:01:001:0987 у державному реєстрі речових прав.

З початку сумісного проживання із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 займалась спільним господарством, допомагала чоловіку в усіх питаннях, в тому числі щодо будівництва спільного будинку, закупівлі будівельних матеріалів, меблів.

ОСОБА_4 щорічно заповнював та подавав декларацію про майновий стан, де у графі «особи, які спільно проживають але не перебувають у шлюбі» було вказано прізвище та ім`я ОСОБА_3 , у відомостях щодо наявного житлового будинку у АДРЕСА_1 зазначено спільна сумісна власність особи, які спільно проживають але не перебувають у шлюбі: ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відношення його доньок до позивача змінилось та ОСОБА_3 було повідомлено, що вона може певний час жити у вказаному будинку, однак будь-яких прав на нього не має.

На даний час ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Теплодарської міської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом.

Крім того, ОСОБА_3 зазначала, що вона та ОСОБА_5 придбали та оформили на ім`я ОСОБА_4 два транспортних засоби: у 2010 році автомобіль Mercedes-benz S 600, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль Mercedes-benz GL 550 державний номерний знак НОМЕР_2 .

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 27 червня 2022 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 18 липня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 294 кв.м., житловою 63,3 кв.м., що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: м. Теплодар Одеської області, Житлово-будівельний кооператив «Вишневий сад 2006Т», АДРЕСА_1 , загальною площею 294 кв.м., житловою 63,3 кв.м., що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 транспортні засоби: автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 5255 грн. з кожної судового збору в дохід держави (т. 3 а.с. 53-61).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 3 а.с. 69-72).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що: паспорт ОСОБА_3 є недійсним, оскільки після розірвання позивачкою шлюбу з ОСОБА_6 у 1996 року остання не змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 »; позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 09 вересня 2020 року. Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

З повідомлення замовника ОСОБА_8 про початок виконання будівельних робіт, прийнятого Інспекцією ДАБК в Одеській області від 17 грудня 2012 року, вбачається про початок будівництва ним індивідуального двоповерхового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 .

Техпаспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , був виготовлений 02 квітня 2014 року Теплодарським МБТІ та РОН на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 червня 2019 року, житловий будинок загальною площею 294 кв.м., житловою площею 63,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 13 червня 2019 року на праві приватної власності за ОСОБА_5 .

З рішення Теплодарської міської ради Одеської області від 26 квітня 2018 року №428/2-У11 та Витягу з Додатку до даного рішення вбачається, що міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_9 та іншим (всього 22 громадянина) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Передано безоплатно у власність громадянам, згідно додатку, земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; у Витягу з Додатку до даного рішення вбачається зазначення під №5 ОСОБА_5 , адреса ділянки: АДРЕСА_2 :01:001:0987), площа 0,1000 га.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 травня 2018 року вбачається реєстрація на праві приватної власності за ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:001:0987, за адресою: АДРЕСА_2 .

З доданих ОСОБА_3 до позовної заяви: розрахункової книжки по оплаті за послуги по утриманню будівель, прибудинкової території, енергопостачанню, водопостачанню та водовідведенню за адресою: АДРЕСА_3 , квитанцій до прибуткового касового ордеру за періоди 2008 року, 2012-2020 років, - вбачається факт сплати ОСОБА_5 цільового внеску (06 березня 2008 року) та членських внесків, оплати послуг по утриманню прибудинкової території, енергопостачанню, водопостачанню та водовідведенню за вищевказаною адресою.

З відповіді голови правління ЖБК «Вишневий сад-2006Т» вбачається, що ОСОБА_5 став асоційованим членом зазначеного ЖБК з 05 березня 2008 року; у жовтні 2012 року був збудований житловий будинок по АДРЕСА_1 ; з листопада 2012 року ОСОБА_5 почав оплачувати за спожиті комунальні послуги (електроенергія, водопостачання та водовідведення, вивіз сміття).

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а також повідомлення ТСЦ МВС №5146 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 10 листопада 2020 року вбачається, що автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 23 серпня 2016 року за ОСОБА_8 .

Крім того, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , а також повідомлення ТСЦ МВС №5146 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 10 листопада 2020 року, - автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований 06 квітня 2010 року за ОСОБА_8 .

З наданих ОСОБА_3 до суду роздрукованих з офіційного сайту НАЗК щорічних декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період 2016-2019 років, поданих ОСОБА_5 за наступні періоди: 26 квітня 2017 року, 26 березня 2018 року, 22 березня 2019 року, 26 травня 2020 року, - вбачається зазначення останнім у цих деклараціях, а саме у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування, як особи, яка спільно проживає, але не перебуває у шлюбі» даних щодо позивача ОСОБА_3 .

З наряду-замовлення на виконання послуг - збирання меблів від 16 червня 2018 року, видаткової накладної від 11 січня 2014 року на придбання сантехніки, замовлення товару покупцем від 03 лютого 2014 року (гідромасажна кабіна) та видаткової накладної на неї від 09 лютого 2014 року, видаткової накладної на плитку від 21 травня 2015 року, заявки на планову доставку товару від 08 грудня 2018 року та замовлення товару покупцем від 27 листопада 2018 року (меблі), а також квитанцій про їх оплату, замовлення товару покупцем від 19 квітня 2014 року та видаткової накладної від 09 лютого 2014 року (меблі), наряду-замовлення на монтаж меблів від 30 листопада 2018 року, від 15 жовтня 2018 року, від 27 листопада 2018 року, від 12 серпня 2018 року, від 24 вересня 2018 року, квитанцій про оплату за придбання меблів, їх доставку, монтаж, вбачається факт замовлення та оплату ОСОБА_3 вищезазначеного товару на адресу: АДРЕСА_1 .

Як поясняла у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 , вона за погодженням із цивільним чоловіком ОСОБА_5 замовляла, оплачувала будівельні матеріали, сантехніку та меблі та їх монтаж у їхньому будинку по АДРЕСА_3 , які придбавалися за сімейні кошти, тому що чоловік займався бізнесом, а вона домашнім господарством; інколи речі для їхнього будинку придбавалися у короткостроковий кредит, який оформлювався на чоловіка ОСОБА_5 , та який вчасно погашався.

З договору-замовлення від 20 липня 2020 року вбачається про оплату ОСОБА_1 послуг з оформлення організації проведення ритуалу з поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , вартість послуг становила 52430 грн. Як зазначав у судовому засіданні представник відповідачок, доньки померлого замовили послуги з поховання батька, а також вінки, серед яких був вінок від дружини померлого їхньої матері, яка була присутня на похороні. Однак, у судовому засіданні суду першої інстанції позивачка не погодилась із вказаним та пояснила, що у період організації похорон ОСОБА_5 вона перебувала у лікарні, куди вона потрапила після смерті чоловіка, зі слів доньок померлого вони замовили вінок від неї, на похорони ОСОБА_5 її привезли з лікарні.

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 подала 16 жовтня 2020 року до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 , також вона зазначила, що крім неї, спадкоємицею першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 подала 16 жовтня 2020 року до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 ; також вона зазначила, що крім неї, спадкоємицею першої черги за законом є донька померлого ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи №52/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_3 подала 12 січня 2021 року до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , також вона зазначила, що крім неї, є інші спадкоємці: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17 жовтня 2020 року за параметрами пошуку « ОСОБА_5 » - у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконкому Теплодарської міської ради Одеської області від 19 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 25 червня 2019 року по 21 вересня 2020 року, знятий з реєстрації місця проживання в зв`язку зі смертю.

На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , позивачкою надані: посвідчення, грамоти, подяки, паспорт громадянина СРСР для виїзду за кордон, військовий квиток ОСОБА_5 , а також медичні висновки за результатами медичних обстежень ОСОБА_5 , пропуск від 15 квітня 2018 року на дозвіл ОСОБА_3 на в`їзд до прикордонної зони №307419 Брагінського району Гомельської області Республіки Беларусь, населений пункт Гдень, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Судами першої та апеляційної інстанцій досліджені фотознімки та відеозапис, на яких зображені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під час спільних відпочинків, в будинку разом із відповідачками, весільні фото сина позивачки та фотознімки будівництва спірного будинку із зображеннями позивачки та ОСОБА_5 разом.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 1996 року проживали разом як сім`я за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 виховував її сина ОСОБА_13 , а потім вони побудували будинок у « ОСОБА_14 » та переїхали туди жити. Також ОСОБА_12 показала, що приблизно до 2015-2016 років ОСОБА_3 та ОСОБА_5 жили у зазначеній квартирі, робили там ремонт, а потім переїхали у побудований будинок у « ОСОБА_15 саду».

Свідок ОСОБА_16 показала, що познайомилася з позивачкою та ОСОБА_5 у 1998 році, з тих пір вони дружили; ОСОБА_5 мріяв побудувати будинок, який ОСОБА_3 та ОСОБА_5 побудували та потім переїхали в нього; вони ніколи не сварилися, завжди жили дружно, ОСОБА_13 називав ОСОБА_17 батьком; на 65-річчі ОСОБА_5 вони познайомилися з його дочками: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . В період поховання ОСОБА_5 . ОСОБА_20 перебувала у лікарні, на його поховання її привезла «швидка».

Свідок ОСОБА_21 - син позивачки, в судовому засіданні суду першої інстанції дав пояснення, що ОСОБА_5 вважав своїм батьком, з ним були добрі відносини, він допомагав йому зробити студію звукозапису. ОСОБА_5 мріяв побудувати будинок, спочатку був побудований маленький будинок, який був літньою кухнею і банею, батьки там жили роки 3, а потім з 2016-2017 років переїхали жити у великий будинок на цій же земельній ділянці, вони жили як чоловік та дружина, у них завжди були гарні відносини, він називав її по імені, а іншим представляв її як свою дружину. Свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в судовому засіданні підтвердили обставини, про які зазначив свідок ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_24 показав, що йому, як дизайнеру інтер`єрів, у 2013 року замовили проект кухні в будинку по АДРЕСА_1 , який затверджували разом ОСОБА_25 та ОСОБА_20 , які погоджували з ним також плитку та інші матеріали, ОСОБА_20 розраховувалася з ним за виконану роботу; він знав, що ОСОБА_8 чоловік ОСОБА_26 , оскільки живе у ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_28 показала, що вона є свахою позивачки: син ОСОБА_29 та її донька ОСОБА_30 одружилися у 2005 році. Свідок зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 жили як сім`я, вони разом зустрічали свідка спочатку у квартирі, а потім в їхньому будинку, ОСОБА_13 вважав ОСОБА_31 батьком; ОСОБА_20 облаштовувала будинок, обирала будівельні матеріали, сантехніку, меблі; ОСОБА_20 доглядала за ОСОБА_32 , оскільки у нього боліла спина; також вказала, що вони любили один одного і це було очевидно.

Крім того, з досліджених судами першої та апеляційної інстанцій письмових доказів - інформації, зазначеної самим ОСОБА_5 за життя у своїх електронних деклараціях, поданих до НАЗК, щодо зазначення ОСОБА_3 , як члена сім`ї - особи, з якою він спільно проживає, але не перебуває у шлюбі; фотознімків та відеозапису; нарядів-замовлень на збирання меблів, видаткових накладних на придбання меблів та сантехніки, - вбачається наявність ведення спільного господарства, спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , тобто усталеність відносин, які притаманні подружжю.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004 року (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Відповідно, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Таким чином, суд обґрунтовано вважав за можливе встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , починаючи саме з 01 січня 2004 року.

Встановлюючи факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції врахував покази свідків в частині того, що позивач мала взаємні права та обов`язки, була пов`язана спільним побутом та проживала однією сім`єю із ОСОБА_5 , на підставі чого, з урахуванням наданих позивачем доказів, суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 частково, а саме: встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 18 липня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Теплодар Одеської області, Житлово-будівельний кооператив «Вишневий сад 2006Т», АДРЕСА_1 , загальною площею 294 кв.м., житловою 63,3 кв.м., що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 294 кв.м., житловою 63,3 кв.м., що складається з житлового будинку А, бані Б, каміну В, мощіння I, колодязь II; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 транспортні засоби: автомобіль Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля Mersedes-Benz GL 550, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку автомобіля Mersedes-Benz S 600, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання спільною сумісною власністю її та ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , у ЖБК «Вишневий сад 2006Т», до апеляційного суду не оскаржувалась, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про недійсність паспорту ОСОБА_3 після розірвання останньою шлюбу із ОСОБА_6 у 1996 року у зв`язку із незміною позивачкою прізвища на « ОСОБА_7 ».

Колегія суддів зазначає, що питання щодо дійсності/недійсності паспорту ОСОБА_3 не є предметом розгляду даної справи, крім того, представник апелянтів не є особою, який законом надані повноваження щодо вирішення питання дійсності або недійсності паспорту громадянина України.

Щодо доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, то вказані доводи є виключно припущеннями апелянта та спростовуються наданими ОСОБА_3 письмовими доказами та показаннями свідків.

Крім того колегія суддів враховує, що за своє життя ОСОБА_8 сам визначив статус ОСОБА_3 як члена своєї родини - особи, з якою він спільно проживає, але не перебуває у шлюбі, що підтверджується інформацією, зазначеною ОСОБА_5 у електронних деклараціях, поданих до НАЗК.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 27 червня 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 27 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 25 травня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе