441/340/23 2/441/290/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Перетятько О.В.

за участі секретаря Сороки М.В.

розглянувши у підготовчому засіданні у м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація про визнання недійсним і скасування розпорядження, державного акта та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, просив визнати недійсним розпорядження голови Городоцької РДА Львівської області № 18 від 20.01.2003, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,3953га, на території Тучапської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і виданий на підставі означеного розпорядження на її ім`я державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 085343 від 29.01.2003, скасувавши запис в поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку та визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,77га, що на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) ЛВ № 0089069 від 26.02.1998, належало останній, мотивуючи тим, що після смерті спадкодавця прийняла спадщину, в вересні 2022 року звернулась в нотконтору для її оформлення, але нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначений пай відмовила, оскільки державний акт на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. В інший спосіб, як звернутись з означеним позовом до суду, вона оформити спадщину не може, просить позов задовольнити.

В підготовче засідання позивачка не з`явилась, 16.03.2023 подала заяву у якій позов підтримала, просила про розгляд справи у її відсутності (а.с.34).

Представник Городоцької міської ради Львівської області в підготовче засідання не з`явився, 13.03.2023 міський голова подав пояснення, у яких позов фактично визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.31-33).

Представник Львівської державної адміністрації Львівської області та ГУ Держгеокадастру у Львівській області в підготовче засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належно (а.с.28, 29).

Оскільки сторони в підготовче засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Враховуючи, що відповідач 13.03.2023 подав заяву у якій позов по суті визнав, суд з огляду на положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Як видно із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.15), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки спадкодавець померла до ІНФОРМАЦІЯ_2 , до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті, слід застосовувати положення ЦК України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За вимогами ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Вказане також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року .

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №599/1833/15-ц (провадження № 61-4320св18), у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 179/2279/17 (провадження №61-395св19), у постанові від 18 листопада 2020 року у справі №551/1075/17 (провадження № 61-15000св19).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно положень абзацу першого ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 згаданого Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За положеннями ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.

Таким чином, розпорядження голови Городоцької РДА №18 від 20.01.2003, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,3953га, на території Тучапської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що видане після її смерті, в цій частині слід визнати недійсним.

Із копії державного акта серії ІІІ-ЛВ № 085343 від 29.01.2003 (а.с.9) убачається, що такий виданий 29.01.2003 на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №18 від 20.01.2003 та зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 343.

Згідно вказаного державного акту видно, що у 2003 році, тобто задовго після смерті ОСОБА_2 , їй передавалась у власність земельна ділянка на території Тучапської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3953 га.

Оскільки на час видачі державного ІІІ-ЛВ № 085343 від 29.01.2003 на ім`я ОСОБА_2 спадкодавець померла, вказане право власності не входить до складу спадщини після її смерті, тому державний акт слід визнати недійсним та скасувати запис в поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на означену земельну ділянку.

Як убачається із копії сертифіката про право на земельну частку (пай) ЛВ № 0089069 від 26.02.1998, витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) від 13.17.2017, ухвали Родатицької сільської ради народних депутатів від 10.03.1995 з додатком (а.с.11, 12, 13-14), ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) площею 1,77 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 ще за життя була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а отже видача бланку державного акта після її смерті не може слугувати підставою до звуження прав її спадкоємців та відмовою до визнання за ними права на пай в порядку спадкування.

Наведене також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі №587/2672/19 (провадження №61-14568св20), викладеною в постанові від 05 березня 2021 року.

Таким чином, належне на час смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) площею 1,77 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), входить до складу спадщини після її смерті.

Із копій свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 та свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 (а.с.19, 20) убачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

З повідомлення Городоцької державної нотаріальної контори № 514/01-16 від 20.09.2022 (а.с.16) убачається, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,3953 га на території Тучапської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва неможливо, оскільки державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 085343 від 29.01.2003 виданий після смерті спадкодавця.

Оскільки ОСОБА_2 при житті належало право на земельну частку (пай) згідно вищеозначеного сертифікату, саме це право входить до складу спадщини, після її смерті, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, спадщину прийняла, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, є підстави до визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 10, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати недійсним розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області № 18 від 20.01.2003, в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,3953 га, на території Тучапської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і виданий на його підставі на ім`я ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 085343 від 29.01.2003, скасувавши запис в поземельній книзі про державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,77 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на території Тучапської сільської ради, що на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) ЛВ № 0089069 від 26.02.1998 належало ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.