УХВАЛА

28 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 571/644/19

провадження № 61-16788ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кам`янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, третя особа - державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак Анна Михайлівна, про визнання недійсними рішень, договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , Кам`янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області (далі - Кам`янська сільська рада), третя особа - державний нотаріус Рокитнівської районної державної нотаріальної контори Витичак А. М. (далі - державний нотаріус Витичак А. М.), в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд:

- визнати недійсним рішення Кам`янської сільської ради № 151 від 26 грудня

2005 року щодо оформлення права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним договір дарування від 30 січня 2006 року, посвідчений державним нотаріусом Витичак Г. М. про відчуження вказаного будинку

з надвірними будівлями;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану нерухомість;

- визнати недійсним рішення Кам`янської сільської ради № 98 від 06 червня

2017 року про набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,25 га за вказаною адресою;

- скасувати державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку;

- встановити факт своєчасного прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане домоволодіння у порядку спадкування за законом;

- витребувати спірне домоволодіння, яке складається із садибного (індивідуального) житлового будинку загальною площею 49,4 кв. м 1960 року забудови, надвірних будівель і споруд, вартістю 31 384,00 грн із незаконного володіння ОСОБА_2 .

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада

2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду

від 18 березня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кам`янської сільської ради, третя особа - державний нотаріус Витичак А. М., про визнання недійсними рішень, договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

24 листопада 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року (надійшла до суду 27 листопада

2023 року).

Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження більше ніж на два роки.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У касаційній скарзі заявник не заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.

У постанові Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року зазначено, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні 18 березня 2021 року та підтримав апеляційну скаргу.

Отже, заявнику було достеменно відомо про прийняте судове рішення.

Однак, заявником не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі касаційної скарги більше ніж на два роки.

Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги за період з 18 березня 2021 року по день подачі касаційної скарги.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також касаційна скарга не може бути прийнята судом з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник взагалі не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Також, при подачі касаційної скарги заявником не виконані вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, закріплені у статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не містить відомостей, передбачених пунктами 3, 5, 6, 8 частини другої статті 392 ЦПК України.

У касаційній скарзі порушено вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не зазначені відповідачі: ОСОБА_2 , Кам`янська сільська рада та третя особа - державний нотаріус Витичак А. М.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Прохальна частина касаційної скарги повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які заявник просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 не містить відомостей, передбачених пунктами 1, 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не надано доданих копій матеріалів відповідно до кількості учасників справи до скарги та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Крім того, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з касаційної скарги, заявник оскаржує рішення суду апеляційної інстанції у повному обсязі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2019 році та заявляв шість позовних вимог немайнового характеру та дві позовні вимоги майнового характеру.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 9 605,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 574,42 грн:

1) судовий збір за шість позовних вимог немайнового характеру - 4 610,40 грн (768,40*6= 4 610,40);

2) ціна позову - 31 384,00 грн;

3) судовий збір за позовні вимоги майнового характеру - 768,40 грн;

4) судовий збір за подачу касаційної скарги - 10 757,60 грн

((4 610,40+768,40)*200%= 10 757,60).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі або надати обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору та підтверджене доказами.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та вказати, яке рішення просить ухвалити заявник за результатами розгляду її касаційної скарги; зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); додати копії доданих до касаційної скарги матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції; зазначити всіх учасників справи; сплатити судовий збір; надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги та докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України, у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 18 березня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць