Справа № 761/8778/21
Провадження № 2-др/761/280/23
27 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Волошина В.О.
при секретарі: Харечко О.В.,
відповідача: ОСОБА_1
представника відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва за правилами загального позовного провадження заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
В судове засідання сторона позивача не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.
Відповідач та його представник проти задоволення заяви заперечували, надавши до суду письмове клопотання, звертали уваги суду, що заявлені стороною позивача судові витрати є неспівмірними, з урахуванням частково задоволених судом позовних вимог.
В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторони позивача не перешкоджає розгляду даного питання.
Суд, заслухавши пояснення сторони відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2023р., позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 9435,65 грн.; у відшкодування моральної шкоди 50000,0 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1816,0 грн. В решті позову відмовлено.

Звертаючись до суду з вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення, сторона позивача зазначала, що нею додатково були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 86000,0 грн. та 7500,0 грн. - витрати на проведення експертизи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено, що 14 вересня 2023р. судом було проголошено рішення суду по суті спору та 19 вересня 2023р. стороною позивача було подано до суду заяву про ухвалення додатково рішення в частині розподілу судових витрат. Таким чином, на думку суду стороною позивача не був пропущений процесуальний строк на звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом мотивувальної частини рішення суду, судом критично було оцінено висновок експерта психолога від 19 серпня 2020р. (а.с. 216-244 т.1), наданий стороною позивача, в якості доказу, в обгрунтування заявленого розміру моральної шкоди, з врахуванням положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», ст. ст. 76-80, ч. 1, 2, 6 ст. 106, ст. 225 ЦПК України, а тому вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрати на проведення експертизи не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 86000,0 грн. за договором про надання правової допомоги № 402/18 від 28 липня 2018р., з відповідними додатковими угодами № 1 від 15 липня 2020р., додатку № 6 від 19 січня 2021р., то в цій частині вимоги відшкодування судових витрат підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача до заяви про ухвалення, взагалі не було надані докази понесення цих витрат на професійну правничу допомогу, було подано додатково Акт № 5 про виконання договору про надання правової допомоги від 19 вересня 2023р., додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги № 402/18 від 28 липня 2018р.

Судом встановлено, що стороною позивача не було надано розрахунку суми зазначених витрат та її складових, як і відсутній час, який було витрачено на надання професійної правничої допомоги.

Враховуючи положення ст. 137, ч. 3, 6, 10 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню різниця в розмірі, понесених сторонами витрат на правничу допомогу, в розміру 5000,0 грн., з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог та відповідних витрат на професійну правничу допомогу, які понесла кожна сторона.

При цьому судом враховано, що стороною відповідача також були понесенні вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 246, 258, 259, 263-266, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в частині стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,0 /п`ять тисяч/ грн.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28 листопада 2023р.

Суддя: