справа № 631/563/23
провадження № 2/631/362/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Пархоменко І. О.,

при секретарі судового засідання Бондаренко І. М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про передачу справи за підсудністю до суду за місцем проживання ОСОБА_4 , де відповідач зареєстрована як тимчасово переміщена особа, оскільки остання там фактично мешкає.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду з позовом відповідач не була зареєстрована у встановленому законом порядку. Стосовно реєстрації ОСОБА_4 як тимчасово переміщеної особи, зазначила, що зміни до ст. 27 ЦПК України щодо переміщених осіб не вносились, а тому така реєстрація не є реєстрацією у встановленому законом порядку.

Вислухавши позиції представників сторін, вивчивши матеріали справи у межах заявленого клопотання, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею було здійснено запити до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

За відомостями Рокитненського старостинського округу № 9 ОСОБА_5 на території округу на даний час не зареєстрована та не проживає. Знята з реєстрації 07 квітня 2023 року (а. с. 48-50).

Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі (ч. 10 ст. 187 ЦПК України).

Ураховуючи, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача була відсутня, суд визначив підсудність справи з урахуванням вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України, де зазначено що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Оскільки до територіальної юрисдикції Нововодолазького районного суду Харківської області належить територія Рокитненського старостинського округу, яка є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача, суд дійшов висновку, що справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів підсудна цьому суду.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 липня 2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом з тим, після відкриття провадження у справі представник відповідача ОСОБА_2 заявила про непідсудність справи Нововодолазькому районному суду Харківської області, посилаючись на те, що з 28 березня 2022 року місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується довідкою № 1610- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Окрім того, з 19 квітня 2023 року відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що вбачається з витягу з реєстру Дергачівської територіальної громади. Фактично ОСОБА_5 мешкає в смт Опішня Полтавської області( а. с. 84, 92).

За п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У ч. 2 цієї статті зазначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Тобто, положення ч. 2 ст. 31 ЦПК України застосовуються в тому випадку, коли територіальна підсудність справи змінилася вже після відкриття провадження у справі (наприклад, відповідач змінив своє зареєстроване місце проживання).

Водночас, якщо на час відкриття провадження справа була підсудна іншому суду, про що суду стало відомо після прийняття її до свого провадження, застосуванню підлягає п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 334/6223/20, провадження № 61-19794св21.

У справі що розглядається на час відкриття провадження місце проживання відповідача не було зареєстровано на території, що належить до територіальної юрисдикції Нововодолазького районного суду Харківської області, відтак справа підлягає направленню за підсудністю.

На час відкриття провадження у справі ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить до територіальної юрисдикції Дергачівського районного суду Харківської області, а також, як внутрішньо переміщена особа, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Зіньківського районного суду Полтавської області.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просила передати справу за підсудністю до суду за місцем проживання ОСОБА_4 , як тимчасово переміщеної особи, зазначивши що відповідач фактично мешкає саме за цією адресою.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечувала, оскільки не вважає реєстрацію тимчасово переміщеної особи зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування у розумінні ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

З цього питання суд зазначає таке.

Згідно з аб. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. (ст. 4 ч. 1, 2 Закону).

Частиною 1 ст. 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання/перебування таких особи, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання/перебування цих особи у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання/перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни.

Слід зазначити, що Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу внутрішньо переміщеної особи, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, провадження № 61-1188св19 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Питання декларування та реєстрації місця проживання (перебування) визначає відповідний Порядок прийнятий постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад».

Положеннями п. 4 Порядку визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю до суду за місцем мешкання відповідача, як внутрішньо переміщеної особи, оскільки інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ураховуючи що дана справа не підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області, вона має бути передана за підсудністю до Зіньківського районного суду Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 32, 187, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Цивільну справу № 631/1221/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів передати на розгляд до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Повне судове рішення буде складено 28 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя І. О. Пархоменко