Справа № 216/5373/23
провадження №2/216/2212/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2023 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді: Чирського Г.М., за участю секретаря судового засідання: Смолдирева М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Криворізька Ощадна Кредитна Спілка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2023 постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник КС «Криворізька ощадна кредитна спілка» не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності представника, підтримуючи позовні вимоги.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280, 282 ЦПК України.
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно з п.п. 3.5, 3.7 Договору, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом рівними частинами по 2791,67 до 12 числа кожного місяця. Вказана обставина, також, підтверджується графіком платежів до договору. (а.с.9)
12.11.2021 року між КС «Криворізька ощадна кредитна спілка» та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки № 480, згідно умов якого, останній поручився в повному обсязі перед КРИВОРІЗЬКА ОЩАДНА КРЕДИТНА СПІЛКА» за виконання ОСОБА_1 свого обов`язку у вигляді грошового зобов`язання за кредитним договором № 480, укладеним між ОСОБА_1 та позивачем. (а.с.11).
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України).
Таким чином, доведеність факту отримання відповідачем кредиту є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.ст.610, 611 ЦК України). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
За таких обставин, на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, банк, приймаючи до уваги прострочення боржником повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними, допускаючи прострочення виконання зобов`язань, звернувшись із цим позовом до суду, обґрунтовано використав право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Як встановлено, 12.11.2021 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено Договір поруки №480, відповідно до п.1.1 якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку у вигляді грошового зобов`язання за кредитним договором № 480 від 12.11.2021 року в повному обсязі.
Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель (відповідач у справі ОСОБА_2 ) відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник (відповідач у справі ОСОБА_1 ), включаючи сплату основного боргу та процентів.
Згідно п. 2.2 Договору поруки, у разі порушення Боржником грошового зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки ш встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів.
Договором поруки субсидіарної відповідальності Поручителя не передбачено.
Таким чином, за невиконання відповідачем ОСОБА_1 його зобов`язань за Кредитним договором відповідач ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1 перед позивачем щодо зобов`язань Ввдповідача ОСОБА_1 за кредитним договором.
Отже, відповідачі повинні виконати перед позивачем передбачені кредитним договором зобов`язання по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків.
Аналізуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про доведеність порушення відповідачами кредитно-договірних зобов`язань, обґрунтованість заявленого розміру заборгованості за кредитним договором, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача 2684 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 610, 612, 626, 629, 634, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263, 265, 268, 274, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.
Суддя Г.М.Чирський