Номер провадження: 22-ц/813/3214/23
Справа № 495/6766/20
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року, ухваленого під головуванням судді Шевчук Ю.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» про стягнення заборгованості,

встановив:

04.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (далі - ДП «Білгород-Дністровський МТП») про стягнення заборгованості у розмірі 60 216,36 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 22.01.2020 року між ДП «Білгород-Дністровський МТП» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг №3/1 - ВД/20 (далі Договір № 3/1) (а.с.14-16).

Пунктом 3.1 Договору 3/1 визначено, що загальна вартість робіт складає 45000,00 грн., вартість робіт за місяць складає 9000,00 грн.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується актами здавання - приймання виконаних робіт від 28.02.2020 року, 31.03.2020 року, 30.04.2020 року, 29.05.2020 року та 30.06.2020 року.

Однак, внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 3/1 станом на час звернення до суду з даним позовом виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 45 000, 00 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача по Договору № 3/1 пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 3 411,39 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у сумі 1 606,72 грн., інфляційні збитки у розмірі 225,90 грн.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 зазначив, що 19.12.2019 року між сторонами було укладено договір про надання послуг №82 - ВД/19 (далі Договір № 82) (а.с.9-11), оплату за виконання робіт по якому відповідачем також не було здійснено, через що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 9 000,00 грн. Також позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 602,46 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання по договору у сумі 216,89 грн., та інфляційні витрати у сумі 153,00 грн.

Таким чином, загальна ціна позовних вимог склала 60 216,36 грн. (45 000 грн. + 3411,39 грн. + 1 606,72 грн. + 225,90 грн. + 9 000 грн. + 602,46 грн. + 216,89 грн. + 153 грн.).

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені (а.с.53-56).

Стягнуто з ДП «Білгород-Дністровський МТП» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 60 216,36 грн., а також судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2022 року у задоволенні заяви відповідача - ДП «Білгород-Дністровський МТП» про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року відмовлено (а.с.104-107).

В апеляційній скарзі представник ДП «Білгород-Дністровський МТП» Поліщук О.Г., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача (а.с.112-117).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено 26.05.2023 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Також слід зазначити, що апеляційне провадження у даній справі відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.09.2022 року, під головуванням судді Гірняк Л.А., розгляд справи призначено в порядку письмового провадження (а.с.143).

Проте, у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді Одеського апеляційного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року визначено інший склад суддів: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Комлева О.С., Таварткіладзе О.М. (а.с. 151).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 15.05.2023 року визначено інший постійно діючий склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Драгомерецький М.М., Дришлюк А.І. (а.с.156).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем його проживання, що підтверджується довідкою від 24.03.2023 року Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача: АДРЕСА_1 (а.с. 144,152-153).

Однак, поштова кореспонденція на вказану адресу повернулася до суду з відміткою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.147-148), що у відповідності до вимог, передбачених ч.1 ст. 131 ЦПК України вважається його належним сповіщенням.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги є обґрунтованими та доведеними (а.с. 53-56).

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, факти укладення вищезазначених Договорів відповідачем не оспорювались.

Однак, доказів того, що відповідач на момент прийняття судового рішення виконав умови вказаних Договорів матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи, що ДП «Білгород-Дністровський МТП» порушив умови Договору № 3/1 та Договору № 82, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 54 000,00 грн. (45 000,00 + 9000,00 = 54 000,00).

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань (ч.1 ст.625 ЦК України).

Враховуючи, що відповідачем порушено умови Договорів, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача штрафні санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за зазначеними вище Договорами у розмірі 4013,85 грн., інфляційні збитки у сумі 378,9 грн. та 3% річних у сумі 1823,61 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявника апеляційної скарги на те, що Договір № 3/1 та Договір № 82 є недійсними з тих підстав, що у головного інженера ДП «Білгород-Дністровський МТП» Ліпецького І.В. не було повноважень на їх укладання, оскільки у судовому порядку зазначені Договори не визнані недійсними і взагалі відповідачем не оспорювались. При цьому колегія суддів виходить із того, що позивач ОСОБА_3 зі свого боку виконав умови вказаних Договорів у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи та Актами здавання-приймання виконаних робіт, які підписані в 2020 році вже не ОСОБА_4 , а керівником на той час ДП «Білгород-Дністровський МТП» - в.о. директора вказаного державного підприємства Усовим І.С., яке зазначено в Актах як ЗАМОВНИК, та які скріплені печаткою ДП «Білгород-Дністровський МТП» (а.с.13, 18-21, 79, 100).

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції порядку розгляду справи, то вони є обгрунтованими, а тому колегія суддів зазначає наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Загальні засади заочного провадження передбачені ст.ст. 280289 ЦПК України.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд першої інстанції виходив із того, що судове засідання призначалось до розгляду 21.01.2021 року, 23.03.2021 року, 19.05.2021 року, 08.07.2021 року, 07.12.2021 року, 10.02.2022 року, про що відповідач був належним чином повідомлений (а.с. 30, 34, 37, 48, 51).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ДП «Білгород-Дністровський МТП» жодного разу не був повідомлений про час і місце судового засідання, а підпис ОСОБА_5 в розписках є неналежним повідомленням ДП «Білгород-Дністровський МТП», так як ОСОБА_5 не є працівником ДП «Білгород-Дністровський МТП».

Крім того, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2021 року позивача ОСОБА_1 було зобов`язано надати суду оригінали вищевказаних Договорів про надання послуг (а.с.42).

Проте, позивач ОСОБА_1 оригінали Договорів так і не надав суду, заявивши клопотання про оголошення у справі перерви, повідомити його про наступне судове засідання, в якому він надасть оригінали Договорів та Актів здавання-приймання виконаних робіт. Заяви про розгляд справи в заочному порядку позивач ОСОБА_1 до суду не надавав.

Заперечень щодо ухвалення заочного рішення по даній справі за позовом ОСОБА_1 матеріали справи також не містять.

Всі вищевикладені обставини в своїй сукупності не давали правової можливості суду першої інстанції ухвалювати заочне рішення по даній цивільній справі.

З огляду на вищевикладене, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 року підлягає скасуванню, як незаконне, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає саме у тому, що суд не мав права ухвалювати по даній справі заочне рішення, про що вказано вище. Однак суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , так як вони є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, про що також вказано вище.

З цих підстав, судові витрати, які понесло ДП «Білгород-Дністровський МТП» у зв`язку з подачею апеляційної скарги, відшкодуванню заявнику апеляційної скарги не підлягають.

Разом з тим, сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір за подання позовних вимог в розмірі 840,80 грн. (а.с.22), підлягає стягненню на його користьз ДП «Білгород-Дністровський МТП», як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Що стосується заяви представника ДП «Білгород-Дністровський МТП» про зловживання ОСОБА_4 своїми службовими обов`язками, то на даний час суд апеляційної інстанції позбавлений можливості дійти таких висновків, які будуть встановлені лише за наслідками розгляду кримінального провадження, за № 0000488 від 27.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164-1 КК України (а.с.110).

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» задовольнити частково.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2022 рокускасувати.

Прийняти постанову, якою стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість у розмірі 60 216, 36 грн. (шістдесят тисяч двісті шістнадцять гривень 36 копійок).

Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт», , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26.05.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк