УХВАЛА

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 2-9/13

провадження № 61-14869ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 лютого 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту у розмірі 126 555,07 дол. США, що еквівалентно 1 011 554,67 грн, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 692 174,60 грн, а всього стягнуто 4 703 729,27 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 3 561,00 грн.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 лютого 2014 року залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 лютого 2014 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за договором кредиту, пені за прострочення виконання грошового зобов`язання та загальної суми, що підлягає стягненню, а також в частині судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008 року № ML-008/216/2008 в сумі 104 547,54 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 1 780,50 грн. Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 196,42 грн.

ОСОБА_1 , в особі свого представника - Волошиної Н. А. , 17 жовтня 2023 року засобами електронного поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у вищевказаній справі, з пропуском строку, передбаченим статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Разом із касаційною скаргою представник заявника подала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску такого строку посилається на те, що 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з новим представником - Волошиною Н. А., яка отримала копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції лише 11 жовтня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року визнано наведені у касаційній скарзі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними; касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зокрема подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших поважних причин такого пропуску та наданням доказів на їх підтвердження а також доплати судового збору.

У листопаді 2023 року представник ОСОБА_1 - Волошина Н. А. подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій викладає підстави для поновлення строку на касаційне оскарження а також документи, що підтверджують сплату судового збору.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, оцінивши наведені представником заявників доводи поважності причин пропуску строку, Верховний Суд керується наступним.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень, дата складення повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року не вказана, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою є 28 серпня 2023 року (робочий день - понеділок).

Касаційна скарга надіслана представником заявника 17 жовтня 2023 року.

У заяві на виконання вимог ухвали представник ОСОБА_1 - Волошина Н. А. поважність пропуску строку на касаційне оскарження обґрунтовує тим, що представник заявника - ОСОБА_4 перебувала у відпустці з 15 липня 2023 року до 31 серпня 2023 року, у зв`язку з чим у судове засідання 19 липня 2023 року не прибула, водночас подала клопотання про відкладення розгляду справи. Натомість, заявник стверджує, що представник ОСОБА_4 не була повідомлена належним чином про відкладення розгляду справи саме на 27 липня 2023 року.

Крім того, ОСОБА_1 позбавлена була можливості укласти договір про надання правової допомоги з іншим представником, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я включно до 06 жовтня 2023 року, після чого уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Волошиною Н. А. Остання отримала повний текст постанови 11 жовтня 2023 року.

Зазначені представником заявника на виконання ухвали Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року про залишення касаційної скарги без руху причини для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Поважні причини пропущення відповідного процесуального строку стосуються учасника справи, а відповідно він має довести поважність пропущення процесуального строку.

Статтею 12 ЦПК України передбачено рівність учасників справи у користуванні своїми правами та здійсненні ними процесуальних обов`язків.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункти 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського суду з прав людини.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що предметом апеляційного розгляду була апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 лютого 2014 року. В судовому засіданні 24 травня 2023 року приймала участь представник ОСОБА_1 - адвокат Гороховська А. О. Після оголошеної в судовому засіданні перерви, в судове засідання, призначене 19 липня 2023 року, адвокат Гороховська А. О., будучи повідомленою про місце, день і час засідання суду, не з`явилася, подала клопотання про відкладення розгляду справи через перебування її у відпустці. Водночас, зважаючи на відсутність доказів на підтвердження обставин, якими представник відповідача обґрунтовувала своє клопотання, суд визнав причини неявки адвоката Гороховської А. О. неповажними, та постановив ухвалу про продовження розгляду справи у її відсутність.

Відтак, про існування судової справи та її результатів відповідачу було відомо, а тому вона, за сумлінного ставлення до своїх прав та обов`язків, мала можливість та була зобов`язана вжити заходів для отримання судового рішення у розумні строки.

Доводи клопотання про неможливість подати касаційну скаргу в строк, передбачений законом, через перебування представника ОСОБА_4 у відпустці з 15 липня 2023 року до 31 серпня 2023 року, Верховним Судом відхиляються, як неповажні, оскільки ОСОБА_1 , як сторона у справі, добросовісно користуючись процесуальними правами, усвідомлюючи наслідки вчинення або невчинення дій на захист своїх прав, мала можливість подати касаційну скаргу особисто або звернутися за професійною правничою допомогою до іншого адвоката у розумний строк.

Водночас посилання заявника на обставини хвороби, через яку ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Волошиною Н. А. тільки 06 жовтня 2023 року, Суд відхиляє, оскільки заявник не надає доказів на підтвердження вказаного факту.

Отже, наведені у клопотанні підстави про поновлення строку на касаційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року, пропущено з поважних причин.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року необхідно відмовити на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак