Справа № 450/4835/23 Провадження № 2/450/1657/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Качмар М.З.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Присяжнюк Анастасія Валеріївна до ОСОБА_2 про (предмет спору) розірвання шлюбу, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 17.07.2004 перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . У цьому шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, тому, що виникли різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися з березня 2022 року. Спільне господарство не ведеться. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення позивач не згоден. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище ОСОБА_4 . У відповіді на відзив відповідача просить відхилити наведене відповідачем у відзиві, просить позов задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача: відповідач надіслав на адресу суд відзив в якому зазначив, що після повномасштабної агресії Російської Федерації проти України 15 березня 2022 року його дружина під приводом зміни юридичної адреси та функціонування АТ «ПРАВЕКС БАНК», де, вона працювала, з дітьми сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхали для подальшого виконання її посадових функцій і проживання до Італійської Республіки. Пізніше позивач неодноразово настоював, щоб дружина з дітьми повернулися до України заради збереження сім`ї та виховання наших спільних дітей. Однак, після поданої заяви про розлучення, дружина, під різними приводами відмовляючись від повернення до України, сформувала для себе інші цінності, що призводить до розпаду сім`ї і розірвання шлюбного союзу. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просить відмовити і заборонити позивачці після розірвання шлюбу носити прізвище ОСОБА_4 (залишити за нею дівоче прізвище ОСОБА_7 ), також просить зобов`язати позивачку забезпечити його право на особисте виховання сина ОСОБА_6 на території України визначивши наступні способи його участі у вихованні сина на особисте спілкування: побачення тричі на тиждень: з понеділка по п`ятницю з 15.00 год. до 18.00 год. у м. Львові; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; в день його побачення з сином, він має право забирати його з дому особисто.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

05.10.2023 ухвала про залишення заяви без руху; 16.10.2023 заява про усунення недоліків; 17.10.2023 відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру; 17.10.2023 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляд; 13.11.2023 відзив; 27.11.2023 відповідь на відзив.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2004, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1209, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 23.09.2023.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції.

При вирішенні позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін.

Згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім`ї стали неможливим. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно і всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, забезпечувати участь у засіданні, як правило, обох сторін, уживати заходів до примирення подружжя.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України).

Відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та фактично сім`я припинила своє існування.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, шлюб між ними набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим.

Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Щодо вимог відповідача про відновлення дошлюбного прізвища позивача, суд зазначає наступне.

Згідно статті 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище, тому вказана вимога є безпідставна.

Щодо вимог відповідача про визначення права відповідача брати участь у вихованні дитини, шляхом визначення такого порядку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач в межах вказаної справи не заявив зустрічного позову щодо вирішення вказаних позовних вимог, тому такі вимоги заявлені у відзиві, не є предметом вказаного спору та судом не досліджувалися.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.12,13,81,141, 247,259,263-265,274-279, 352, 354 ЦПК України, ч.2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. ст.110,112, 113, ч.2 ст. 114 СК України, суд,-

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Присяжнюк Анастасія Валеріївна до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1209, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , місцезнаходження АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 .

СуддяД. А. Кукса