Справа № 487/1244/23
Провадження № 2/487/1150/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді А.А. Лагоди

секретаря М.М. Ходикіна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

АТ «ОТП Банк» звернулося до суду позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 07.12.2018 року станом на 18.10.2022 року в розмірі 151287,47 грн. та по картковому рахунку до кредитного договору № від 07.12.2018 року станом на 18.10.2022 року в розмірі 13201,65 грн. В позовній заяві зазначено, що між сторонами укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримав від позивача кредити та зобов`язався їх повернути зі сплатою відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших платежів. Проте, відповідач порушив умови договору і тому станом на 18.10.2022 року має заборгованість, яку до теперішнього часу добровільно не сплатив. Позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача вищевказаний розмір заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 07.03.2023 року відкрито спрощене провадження по справі.

06.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому останній посилається на п.6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення і приходить до висновку, що дострокове повернення кредиту є відповідальністю боржника та заявлені вимоги на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України не підлягають задоволенню; також згадує про правову позицію ВПВС викладену у постанові від 26.05.2020 року №638/13683/15-ц приходить до висновку, що позивачем не наведено умови договору за яких він набув право на дострокове повернення кредиту відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування»; щодо направленої вимоги зауважує про відсутність у ТОВ «Парус-Фінанс» відомостей про правовий статус, як колекторської компанії за положеннями ст.24 Закону, як і повідомлення боржника про її залучення з огляду на ч.1 ст.18 Закону; заперечує наявність доказів щодо надсилання саме вимоги відповідачу; спростовує наданий позивачем розрахунок боргу який, на його думку, не є доказом виникнення грошових зобов`язань; зауважує про відсутність допустимих доказів про обізнаність відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг (відсутній підпис, заява-анкета не свідчить про укладення кредитного договору на умовах визначених позивачем).

Представником позивача надано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача.

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву згідно якої представник відповідача просить розглянути справу без їх участі.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2018 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено споживчий кредитний договір № .

Відповідно до умов кредитного договору AT «ОТП БАНК» надав Відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 306625,50 грн.

Відповідно до п.1.2. кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставна у розмірі 00,01%.

Згідно з п.1.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів.

Також, згідно з умовами договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг AT "ОТП Банк", та які розміщені на офіційному сайті AT «ОТП БАНК» www.otpbank.com.ua, позичальник бажав оформити поточний (картковий) рахунок та отримати електронний платіжний засіб, тип картки - МС Gold, валюта рахунку - гривня.

Відповідно до умов договору, AT «ОТП БАНК» взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку, надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки.

На картковий рахунок відкритий за заявою відповідача було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою.

Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку. На дату укладення Заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5,00%.

На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі

відповідних сум кредиту виконав повністю.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з чим у нього станом на 18.10.2022 року утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 151 287,47 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 117 399,13 грн., заборгованості за відсотками 33 888,34 грн.; заборгованість за картковим рахунком за договором у розмірі 13 201,65 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 11 400,00 грн., заборгованості за відсотками 1 801,65 грн.

Суд погоджується із розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що даний позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

Щодо заперечень сторони відповідача, то суд зазначає, що стороною позивача не надані належні докази в підтвердження своїх заперечень. Так посилання, на відсутність у сторін врегулювання у договорі питання автоматичної зміни строку виконання основного зобов`язання у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов`язань, що надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту у порядку, визначеному частиною другою статті 1050 ЦК України не є підставою для неможливості застосування положень вказаної статті. Також, у суду не викликають сумніви, щодо повноважень ТОВ «ПАРУС» на представництво АТ «ОТП Банк» у досудовому врегулюванні спору, на підтвердження чого надано завірену копію довіреності та про що зазначено у відповідній вимозі, щодо дострокового погашення заборгованості. Посилання на те, що пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення, також є необґрунтованими, оскільки дострокове стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків не є відповідальністю (пеня, неустойка, тощо…), а є правом кредитора, передбачене Законом. Крім того, стороною відповідача не надано альтернативного розрахунку заборгованості.

Відповідно до вимог частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 223, 229, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 616, 625, 1049-1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № від 07.12.2018 року станом на 18.10.2022 року в розмірі 151 287 (сто п`ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят сім) гривні 47 коп., заборгованість по картковому рахунку до кредитного договору № від 07.12.2018 року станом на 18.10.2022 року в розмірі 13 201 (тринадцять тисяч двісті одна) гривні 65 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «ОТП Банк», адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя А.А. Лагода