Справа № 2-1811/2011
Провадження № 2-п/357/20/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Хоменко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2011 року у цивільній справі №2-1811/2011 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення у даній цивільній справі, в якій просив: 1) Поновити строк на перегляд заочного рішення суду від 25.11.2011 року № 2-1811/2011; 2) Порушити провадження у даній справі та повідомити його про час і місце судового розгляду по суті; 3) Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування заяви вказував, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 25.11.2011 у справі № 2-1811/2011 було прийняте заочне рішення про стягнення з нього аліментів на дитину. Станом на 19.04.202023 він не мав можливості знати, що таке рішення існує, так як проживав в іншій області і не повідомлявся судом про час і місце розгляду справи по суті, тому і не міг подати свої заперечення на позовні вимоги ОСОБА_2 . Жодного разу він не викликався і не повідомлявся про наявність виконавчого провадження по виконанню цього рішення органами ДВС. У період час з 01.09.2011 по 12.12.2022 він проживав у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Білоцерківського міського відділу УДМС України в Київській області № 1146 від 23.05.2013. Він має у власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 . Інша половина належить його колишній дружині ОСОБА_2 , тобто позивачці у справі № 2-1811/20-11. За період з 01.09.2011 по 23.03.2023 позивач у справі ОСОБА_2 постійно здавала в повному обсязі дану квартиру (і його частку також), та за домовленістю з ним забирала його половину орендної плати, яку вона отримувала від квартирантів в рахунок коштів на утримання дитини. Сума орендної плати була постійно в розмірі 4000,00 грн. і тому щомісячно кошти на утримання ОСОБА_3 отримувала позивач у справі ОСОБА_2 . Тому він вважає, він сумлінно сплачував весь цей період кошти на утримання дитини у вигляді аліментів.

Одночасно, із заявою про перегляд судового рішення, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на оскарження заочного рішення, у якому просив суд поновити строки на перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2011 у справі № 2-1811/2011 року.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху через її недоліки та несплату судового збору за перегляд заочного рішення.

11 травня 2023 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перегляд заочного рішення, у якому ОСОБА_1 просив суд поновити строки на перегляд заочного рішення; клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у цій справі судом апеляційної інстанції через неможливість сплатити розмір судового збору в сумі 536,80 грн. у зв`язку з безробіттям.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено сплату судового збору до розгляду заяви про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів; прийнято до свого провадження справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів; призначено судовий розгляд у справі на 26 травня 2023 року на 11.00 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

25 травня 2023 року від ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі, залишення без задоволення зави ОСОБА_1 та про долучення доказів до матеріалів справи.

26 травня 2023 року о 10.39 год. на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи № 2-1811/2011, призначеної на 26.05.2023 на 11.00 год. на інший час у зв`язку з участю у цей час в іншому судовому засіданні в господарському суді Київської області в службових справах. Доказів виклику до господарського суду Київської області, ОСОБА_1 до даного клопотання не долучено. За таких обставин суд вважає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання не поважними.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2011 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.03.2011 року і до повноліття дитини (а.с.29).

27.06.2013 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду надійшло подання державного виконавця міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про оголошення розшуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31).

До подання державного виконавця долучено пояснення, відібране 10.10.2012 року головним державним виконавцем міського відділу ВДВС Білоцерківського МРУЮ Козачук Н.А. у громадянина ОСОБА_1 , згідно з яким останній повідомляє наступне: «Аліменти сплачую, про що піднесу підтверджуючі документи. Закордонного паспорту не маю. З боргом в сумі 4 320,00 грн. (на 01.10.2012 р) ознайомлений, зобов`язуюсь щомісячно сплачувати аліменти в сумі 480,00 грн. Питання про суму боргу зобов`язуюсь вирішити зі стягувачем». Дане пояснення містить його дату, 10.10.2012 та підпис особи. Згідно вказаного пояснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Фастів, українець, приватний підприємець. Проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , серія та номер паспорта НОМЕР_2 . (а.с.33).

Згідно акту державного виконавця від 14.06.2013, за адресою: АДРЕСА_4 боржник не проживає. За вказаною адресою проживають квартиранти. Майно, належне боржнику, не виявлене (а.с.34).

14.06.2013 ОСОБА_2 звернулася до державного виконавця із заявою про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , який не сплачує аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 (а.с.39).

Ухвалою суду від 02 липня 2013 року оголошено розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце проживання: АДРЕСА_4 (а.с.40).

Заявником до заяви про перегляд заочного рішення долучено договір оренди квартири від 10 червня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з терміном оренди з 10 червня 2022 року до 10 травня 2022 року. Розмір орендної плати, згідно даного договору, складає 4 000,00 грн. на місяць (а.с.54-55); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яким ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.56); аналіз крові ОСОБА_1 від 22.05.2013 в Одеській обласній станції переливання крові; довідка Білоцерківського міського відділу УДМСУ в Київській області від 23.05.2013, згідно з якою ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.58); відмітки про здачі крові ОСОБА_1 , який проживає в м. Одеса, за період часу з 21.05.2013 до 08.10.2021 (а.с.59-60); відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 10.04.2023, згідно з якою за 2022 рік відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 (а.с.71-73); довідка Білоцерківської філії Київського обласного центру зайнятості від 11.04.2023 про те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку як безробітний у даній філії (а.с.74); посвідчення служби безпеки «Карабінер» на ім`я ОСОБА_1 (а.с.76).

ОСОБА_2 до матеріалів справи долучено лист Міністерства соціальної політики від 24.09.2019 щодо призначення житлової субсидії (а.с.87-88); акт обстеження умов проживання від 05.12.2018 (а.с.89); договір оренди квартири від 10.06.2022 (а.с.90); акт державного виконавця від липня 2015 (а.с.91); розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.92-93); облікова картка на зведене виконавче провадження (а.с.а.с.94-95); пояснення ОСОБА_1 від 10.10.2012 про сплату ним аліментів та наявність у нього заборгованості (а.с.96); лист Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області 20.01.2015 про припинення розшукової справи щодо ОСОБА_1 (а.с.97); подання державного виконавця про розшук ОСОБА_1 від 17.06.2013 (а.с.98); лист державного виконавця від 06.12.2019 про направлення на адресу ОСОБА_1 постанов про встановлення обмежень та накладення штрафу (а.с.99): інформаційний запит ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу ДВС, у якому останній інформує про те, що 02.12.2019 він, ОСОБА_1 , отримав від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області повістку про призначення слухання у справі № 357/5658/19, у якій він є відповідачем у справі (а.с.100); подання відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 04.04.2016 про оголошення розшуку ОСОБА_1 (а.с.101-12).

При вирішенні заяви суд про перегляд заочного рішення виходить з наступного:

Відповідно до статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з вимогами статті 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи частина перша статті 288 ЦПК України.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до пояснення, відібраного у нього державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 10.10.2012 (а.с.33) повідомляв, що сплачує аліменти, про що наддасть підтверджуючі документи. З боргом в сумі 4 320,00 грн. (на 01.10.2012 р) ознайомлений та зобов`язується щомісячно їх сплачувати в сумі 480,00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що після ухвалення заочного рішення про стягнення аліментів (25.11.2011) відповідач дізнався про дане рішення від державного виконавця (10.10.2012) та на вказану дату, погоджувався із заборгованістю по аліментах, і не звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Станом на день подачі заяви про перегляд заочного рішення (24.04.2023) заявник ОСОБА_1 на спростування доводів, викладених у рішенні суду від 25.11.2011, подав до суду копію договору оренди квартири від 10 червня 2022 року з терміном його дії до 10 травня 2022 року (а.с.54-55), як на підставу для спростування судового рішення, ухваленого більше ніж 11 років тому.

Суд не погоджується із вказаними доводами у зв`язку з тим, що відповідно до частини першої статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За таких обставин, суд вважає, що при поданні заяви про перегляд заочного рішення відповідач не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 25.11.2011 року, так само як і про порушення його прав цим рішенням.

Слід зазначити, що заява про перегляд заочного рішення суду була подана більше ніж через одинадцять років після його винесення, тому під час вирішення питання про його скасування слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо принципу остаточності рішення та правової визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 10.10.2012 надаючи пояснення державному виконавцю про підтвердження факту сплату аліментів та визнання боргу за ними (а.с.33), суд приходить до висновку про те, що станом на 10.10.2012 ОСОБА_1 був інформований про ухвалення відносно нього рішення про стягнення з нього аліментів, та подаючи 24.04.2023 заяву про перегляд заочного рішення, пропустив строк на його перегляд, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку на перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що судом частково задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 про відстрочення сплати останнім судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення до ухвалення до розгляду вказаної заяви, суд вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, розмір якого, станом на день подачі заяви становить 0,4 прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, який в свою чергу станом на 01 січня 2023 року становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 259-261, 284, 287, 288, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2011 року залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

Ухвала не підлягає оскарженню.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М. М. Бебешко