Справа № 703/1001/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.

за участю

секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

представника відповідача адвоката Вакуленка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

установив:

КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу з оплати послуг з централізованого опалення житла.

В обґрунтування позову зазначило, що позивач є постачальником теплової енергії у будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. Послуги з опалення житла надавались вчасно та добросовісно.

Комунальне підприємство нараховувало відповідачу вартість послуг за тарифами, затвердженими відповідно до чинного законодавства.

12 грудня 2019 року квартира відповідача була від`єднала від мереж ЦО, однак ОСОБА_1 не оплатив послуги, отримані ним в листопада 2019 року.

Позивач стверджує, що відповідач має борг по оплаті наданих послуг за листопада 2019 року в розмірі 856,40 грн., в зв`язку з чим йому було нараховано 7,02 грн. пені, 159,67 грн. інфляційних втрат та 56,03 грн. 3% річних.

Відповідач обізнаний про наявність у нього боргових зобов`язань, однак будь-яких дій по погашенню заборгованості не вчиняє. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

04 травня 2023 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому він позов не визнав та зазначив, що на час подачі централізованого теплопостачання до будинку АДРЕСА_1 , тобто, 30 жовтня 2019 року, в належній йому квартирі АДРЕСА_2 вже був встановлений індивідуальний електроконвектор, про що зазначено у технічному паспорті на квартиру. А тому, він з 30 жовтня 2019 року не отримував послуги від КП «Смілакомунтеплоенерго», відповідно, у нього відсутній обов`язок по їх оплаті. На думку відповідача підтвердженням того, що його квартиру було відключено від мереж ЦО до 30 жовтня 2019 року свідчать також технічні умови на відключення квартири від системи централізованого опалення, видані 27.09.2019, в яких чітко прописано, що роботи по відключенню квартири здійснюються лише в між опалювальний період, але не пізніше 1 жовтня. Просив також врахувати, що Порядком відключення споживачів від систем ЦО та постачання гарячої води передбачено строки розгляду заяв власників квартир про відключення від централізованого опалення 1 місяць. Ним було подана така заява 23.09.2029, а зареєстрована вона була аж 30.09.2019. А тому строк розгляду його заяви спливає не пізніше 30 жовтня 2019 року, як і складання відповідного акту відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж та акту робочої комісії про прийняття устаткування. В будь якому разі , це не повинно було бути 15 листопада 2019 року, як навмисно затягнули з цим процесом відповідні структури, що призвело до незаконного йому нарахування боргу та відповідних санкцій. Вказав, що він є інвалідом 2 групи, а тому з нього не можуть бути стягнуті судові витрати, що поніс позивач.

11 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій КП «Смілакомунтеплоенерго» зазначило, що заключний в процедурі від`єднання від мереж ЦО документ акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових систем ЦО датований 15.11.2019. Таким чином саме після 15.11.2019 КП «Смілакомунтеплоенерго» в законному порядку припинило теплопостачання у квартиру відповідача та, відповідно, припинило нарахування ОСОБА_1 плати за послугу. За 15 дні 2019 року квартирою відповідача спожито 0,794234387 Гкал теплової енергії по тарифу 2300,21 грн/Гкал на суму 1826,91 грн. Пільгою відповідача відшкодовано підприємству кошти за надану послугу на суму 970,51 грн, а тому наявний та неоплачений борг ОСОБА_1 перед позивачем становить 856,40 грн.

Ухвалою від 03 квітня 2023 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання з`явився представник відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 в позовній заяві просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

Представник відповідача адвокат Вакуленко О.П. підтримав заперечення проти позову, що викладенні у поданому відповідачем відзиві та просив відмовити у позові у повному обсязі. Додатково пояснив, що фактично належна відповідачу квартира була «відрізана» від мереж ЦО ще влітку 2019 року. Теплоносій можливо і був поданий до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, 30 жовтня 2019 року, однак станом на вказану дату ОСОБА_1 не отримував надані позивачем послуги у зв`язку з від`єднанням від системи ЦО.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.02.2023 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 . Право власності зареєстровано 05.06.2006.

Відповідач визнав, що КП «Смілакомунтеплоенерго» надавало послуги з централізованого опалення та послуги з постачання теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача.

30 жовтня 2019 року за участю представника КП «Смілакомунтеплоенерго» та представника ОСББ складено акт про те, що теплоносій від котельні подано по тепловому лічильнику на будинок, в тому числі, АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради № 83 від 28 лютого 2019 року позивачу було встановлено тарифи для населення на послуги з централізованого опалення для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії у розмірі 2300,21 грн/Гкал (з ПДВ).

Згідно наданих суду виписки по рахунку та розрахунків боргу позивач за листопад 2019 року нарахував ОСОБА_1 1826,91 грн. плати за отримані послуги, з яких 970,51 грн. було відшкодовано пільго. За випискою по рахунку неоплаченими залишились надані послуги у розмірі 856,40 грн., які позивач і просить стягнути. Крім того, у зв`язку з наявністю боргу позивач нарахував відповідачу відповідно до ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 7,02 грн. пені, 159,67 грн. інфляційних втрат та 56,03 грн. 3% річних.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі в рішенні суду чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із приписами ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Тобто, обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Споживач зобов`язаний оплатити надані житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до вимог ст. 66-68 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з теплопостачання.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13 листопада 2019 року у справі N686/14833/15 відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Судом встановлено, що КП «Смілакомунтеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання на території м. Сміла, яким фактично надавались вказані послуги до помешкання відповідача за адресою: АДРЕСА_4 .

В ході розгляду справи сторона відповідача не заперечувала факт надання цих послуг позивачем, однак вважає неправомірним нарахування плати за ці послуги саме за листопада 2019 року.

Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач посилався на те, що станом на 30.10.2019, тобто, станом на дату початку опалювального сезону, його квартира була відключена від мереж центрального теплопостачання, що виключає його обов`язок по оплаті послуг, яких він не отримував.

Суд відхиляє наведені твердження відповідача з наступних підстав.

Відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі в тексті Правила), що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення споживачі від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26.07.2019 року (далі в тексті Порядок), визначено, що рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктом 13 Розділу ІІІ Порядку після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги.

Тобто, заключним документом, що підтверджує закінчення процедури відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення є акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Наданим відповідачем актом №184 про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових систем, складеного за участю представника власника будинку ОСББ «Антей», представника виконавця послуг з ЦО і ГВП КП «Смілакомунтеплоенерго» та відповідача ОСОБА_1 , підтверджено відключення квартири АДРЕСА_3 , від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП.

Вказаний акт було складено саме 15 листопада 2019 року.

В цей же день було складено акт №216 робочої комісії про те, що устаткування, змонтоване в належній відповідачу квартирі, пройшло комплексне випробування, включаючи пусконалагоджені роботи разом з комунікаціями.

Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла до 15 листопада 2019 року.

Судом досліджено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , виготовлений станом на 21 жовтня 2019 року, на який посилався відповідач як на підставу своїх заперечень, у якому у графі «вид опалення» зазначено «від електроконвекторів», однак цей документ не є доказом відключення його квартири від мережі централізованого теплопостачання, оскільки, як зазначено судом, документом, що підтверджує закінчення процедури відокремлення (відключення) квартири від мереж централізованого опалення є відповідний акт.

Інші надані відповідачем докази витяг з протоколу №4 міжвідомчої комісії, його заява від 23.09.2019 та технічні умови не спростовують вимоги позивача щодо заявлених ним вимог.

Посилання відповідача на порушення порядку відключення його квартири від мереж ЦО внаслідок затягування з цим процесом відповідних структур, що призвело до нарахування боргу, не є підставою для відмови в позові, оскільки незаконність на думку відповідача дій працівників цих структурних підрозділів не було оспорено у встановленому законом порядку і це питання не є предметом розгляду і в даній справі.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 856,40 грн. боргу за надані в листопада 2019 року послуги теплопостачання є такими, що грунтуються на вимогах закону. При цьому. суд враховує, що відповідач не клопотав про застосування до вимог позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивачем на підставі наведених норм Закону було нараховано пеню, починаючи з 20.12.2019 і по 11.03.2020.

Таким чином, зупинення дії частини першої статі 26 наведеного Закону згідно із Законом № 533-IX від 17.03.2020 у часі не підпадає під період за який стягується пеня.

Відповідач не клопотав про застосування до вимог про стягнення пені позовної давності.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень викладених у п.10 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідальність боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другійстатті 625 ЦК України.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Оцінюючи подані позивачем розрахунки заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд виходить з того, що такі проведені із застосуванням відповідних індексів інфляції та за відповідними формулами, належним чином обґрунтовані та мотивовані. Правильність зазначених розрахунків відповідачем не оспорювалось.

Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до платіжного доручення №7195 від 30 березня 2023 року КП «Смілакомунтеплоенерго» сплатило 2435 грн. 90 коп. судового збору за звернення до суду з наведеним позовом. Згідно виписки вказані кошти були зараховані до спеціального фонду державного бюджету.

В позовній заяві позивач просив врахувати, що підприємством було сплачено 248 грн. 10 коп. судового збору за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за послуги теплопостачання.

Судом встановлено, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2023 року по справі № 703/3517/22 скасовано судовий наказ від 06 грудня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» боргу за надані послуги з централізованого опалення житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Зважаючи на те, що позов підлягає до повного задоволення, понесені підприємством судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч. 1 ст.141 ЦПК України підлягали б стягненню з відповідача.

Однак, як встановлено з посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідач звільнений від оплати судових витрат понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Докази на понесення позивачем будь-яких інших судових витрат матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення житла у сумі 856 грн. 40 коп., 07 грн. 02 коп. пені, 159 грн. 67 грн. інфляційних втрат, 56 грн. 03 грн. 3% річних, а всього 1079 (одну тисячу сімдесят дев`ять) грн. 12 (дванадцять) коп.

Компенсувати комунальному підприємству «Смілакомунтеплоенерго» сплачений ним судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржене сторонами безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», місце знаходження: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. В`ячеслава Чорновола, 72-а, ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Я. Биченко