Справа № 639/1409/23
Провадження №2-з/639/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Рубіжного С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 , третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби Новобаварського та Холодногірського районів міста Хпоклва Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася з позовною заявою позивач ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в сумі 155376,62 грн..

В обґрунтовування позову посилається на те, що згідно Судового наказу Жовтневого районного суду міста Харкова від 16.11.2018 по справі №639/6066/18 з відповідача ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання до суду заяви 24.10.2018 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13.12.2018 року судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 було подано для виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби Новобаварського та Холодногірського районів міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) та було відкрито виконавче провадження №57897714.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №1633 від 16.03.2023 року борг ОСОБА_3 за судовим наказом №639/6066/18 становить 155496,94 грн. . Ще наявна заборгованість станом на 31.12.2019 року яка становить 14229,63 грн.

Не зважаючи на обов`язок утримувати дітей, відповідач ОСОБА_7 , судовий наказ не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок наявності заборгованості по сплаті аліментів існують є підстави відповідно до законодавства для стягнення з відповідача пені.

24 травня 2023 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

-заборони виїзду за кордон України відповідачу ОСОБА_3 ;

-заборони здійснювати платежі на ім`я ОСОБА_3 в межах

суми боргу зі сплати пені за прострочку аліментів в сумі 155376,62 гри. у Публічному акціонерному товаристві «Державний Ощадний Банк України» та у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк»

- заборони на відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо належного відповідачу ОСОБА_3 нерухомого майна (реєстраційний номер нерухомого майна 25025465) , а саме будинку розташованого: АДРЕСА_1 , належного останньому на праві приватної власності.

Обгрунтовуючи заяву посилається на те, що перед судовим засіданням 3 травня 2023 року о 13.00 годині відповідач ОСОБА_7 спілкувався в приміщенні коридору Жовтневого районного суду міста Харкова з приводу наявності у нього судових справ та виконавчого провадження та промовив що у виконавчій службі у нього «все схвачено, там працює його знайомий виконавець». Та йому переживати немає за що.

Не зважаючи на обов`язок утримувати дітей, відповідач ОСОБА_7 , судовий наказ не виконує, аліменти не сплачував, внаслідок чого станом на 23.03.2023 року виникла заборгованість по сплаті аліментів що стало підставою для звернення до суду з приводу стягнення з відповідача пені.

Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 21.03.2023 року за параметрами пошуку інформації: фізична особа ОСОБА_7 РНОКПП: НОМЕР_1 , наявні три записи про виконавчі провадження №258285175, № 60154419, № 60197673. Це виконавчі провадження про стягнення на користь держави, штрафи за порушення правил дорожнього руху.

Відомості про виконавче провадження № 57897714 (аліменти) відсутні. Також відсутні відомості в реєстрі боржників зі сплати аліментів. Такі обставини свідчать про неналежне виконання судового наказу з боку відповідача.

Відсутність інформації про борг зі сплати аліментів наводить на думку що дійсно у відповідача (або його представників) наявні корупційні зв`язки у відділі виконавчої служби що може взагалі утруднити чи унеможливити виконання судових рішень у будь-якій справі проти відповідача ОСОБА_3 .

Предметом спору є стягнення грошових коштів - пені за прострочення сплати аліментів. Аліменти не платить, Гроші відповідач сплачувати на утримання дітей не бажає, ігнорував мої усні вимоги та прохання утримувати своїх дітей. Усунувся взагалі від їх матеріального забезпечення та виховання.

Враховуючи, що за відповідачем (згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) зареєстровано право власності на нерухоме майно, наскільки відомо, офіційних джерел доходу на території України він не має, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, оскільки відсутність офіційних доходів надає можливість відповідачу і в подальшому ігнорувати виконання своїх зобов`язань за рішенням суду.

Наявність ознак корупційних зв`язків відповідача та співробітників відділу ДВС свідчить про те, що відповідач ОСОБА_7 намагається «вирішити питання відповідальності» у не процесуальний спосіб, оскільки відсутність його даних у реєстрі боржників зі сплати аліментів стала можливою лише при зговорі з представниками виконавчої служби.

Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження боржник ОСОБА_7 жодного разу не був підданий штрафу за прострочення сплати аліментів. У матеріалах справи виконавчого провадження відсутні дані про наявні банківські рахунки боржника ОСОБА_3 , інше майно. Тобто фактично жодних активних виконавчих дій за весь період стягнення фактично не відбувалось.

Крім того викладені обставини також свідчать про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» з боку відповідача та представників органу ДВС.

Невиконанням своїх зобов`язань зі сплати аліментів відповідач грубо порушує права дітей, тому прошу застосувати такі види забезпечення позову як заборону виїзду за кордон та заборону здійснювати платежі на ім`я відповідача у АТ КБ «Приватбанк» та AT «Ощадбанк» та заборону відчуження або здійснення реєстраційних дій відповідачем щодо належного йому нерухомого майна в межах суми боргу.

У відповідача з його слів народилася ще одна дитина, а тому для громадянина України він набуває можливість для виїзду за кордон, враховуючи наявність військового стану, атому він не має перешкод у виїзді за кордон, що зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому;

Окрім того, такий захід забезпечення позову як заборона здійснювати платежі на ім`я відповідача у АТ КБ «Приватбанк» та AT «Ощадбанк» прискорить виконання відповідачем своїх зобов`язань за простроченими аліментними платежами та поновлення прав дітей, оскільки він буде змушений спочатку розрахуватися з боргами.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини майнового характеру, з врахуванням співмірності та допустимості способу забезпечення позовних вимог, можливо вирішити питання про забезпечення позовних вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити виконання судового рішення по даній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позовуз доданими документами вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»(зі змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 4 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заявивши вимоги про вжиття заходів забезпечення позову до боржника,обґрунтовує тим, що останній не виконує зобов`язання по сплаті аліментів, грубо порушує права дітей і такі заходи прискорять виконання зобов`язань. При цьому у відповідача народилась ще дитина, шо надає йому право виїзду за кордон та унеможливе виконання рішення суду. В подальшому.

Проте суд не погоджується з такими доводами.

Предметом позову є стягнення пені з підстав наявності заборгованості за аліментами в розмірі 155376,62 грн..

Вжиття заходів щодо заборони виїзду за кордон та вчиняти платежі на банківських рахунках відповідача з метою виконання зобов`язання по сплаті аліментів на дітей, яке вже покладено на останнього судовим рішенням суперечить вимогам законодавства.

З доданої до заяви Інформації про виконавче провадження № 57897714 щодо примусового виконання судового наказу Жовтневого районного суду міста Харкова від 16.11.2018 по справі №639/6066/18 вбачається, що державним виконавцем здійснені виконавчі дії та прийняті рішення про передачу 21.06.2019 виконавчого документа для виконання за місцем роботи боржника, 15.11.2021 прийнято постанову про звернення стягнення на грошові кошти на рахунках боржника, накладено арешт на кошти боржника.

Порядок стягнення аліментів визначено ст.. 71 Закону.

Вимогами цієї статті визначено, що державний виконавець відповідно до повноважень, за наявності певної заборгованості за аліментами, вживає заходи до боржника, зокрема вирішує питання про звернення стягнення на майно боржника, обмеження щодо виїзду за кордон, про що виносить відповідну постанову.

Тому вимого в заяві щодо вжиття заходів забезпечення позову з метою прискорення сплати аліментів при розгляді спору про стягнення пені суперечать законодавству.

Посилання на бездіяльність державного виконавця при здійсненні дій щодо стягнення аліментів також не враховуються судом,та відповідно до розділу VII ЦПК України, яким визначено порядок судового контролю за виконання судових рішень, стягував має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Також стосовно вимог про обмеження відповідача у виїзді за кордон з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення пені, суд зазначає наступне.

В силу п. 19 ч.3 ст. 18 Закону, державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст.. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таки м чином обмеження особи у праві виїзду з України можливе, якщо існує рішення, яке підлягає викоанню, і особа, яка є боржником за рішенням суду, ухиляється від його виконання.

Пеня це вид фінансового покарання за невиконання обов`язків одного з подружжя по сплаті Аліментів у визначений строк, стимулюючи Боржника до належної поведінки та виконання зобов`язань передбачених законом.

Припущення щодо відповідач може ухилятися в майбутньому від виконання рішення суду про стягнення пені, не може бути підставою для вжиття заходів

Також відсутні обґрунтування щодо заборони переказів на імя відповідача на його баківських рахунках з метою забезпечення викоання рішення про стягнення пені.

Щодо вимог про заборону відчуження нерухомого майна відповідача.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Приписами ч. 3ст. 150 ЦПК України, встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Надану відповідну інформацію щодо нерухомого майна відповідача, суд вважає ії не актуальною на час розгляду заяви, оскільки вбачається щодо відповідна інформація отримана представником позивача 08.01.2019.

Також не наведено співмірності такого заходу із ціною позову.

Враховуюче наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.149-153, 189, 197, 198, 200, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 , третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби Новобаварського та Холодногірського районів міста Хпоклва Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Рубіжний