ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9778/23 Справа № 178/640/23 Суддя у 1-й інстанції - Лісняк В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, заінтересована особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.В. про визнання права спадкування за законом,

-за апеляційною скаргою Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

23.02.2023 року позивачі звернулись до Криничанського районного суду Дніпропетровської області з позовом в якому просили визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право постійного користування земельною ділянкою площею 5, 0 га, що розташована на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ДН № 0000482, виданого 28.04.1993 року на підставі рішення ХХІ скликання Червоноіванівської сільської ради депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року № 13, зареєстрованої в книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за номером 129, кадастровий номер :01:001:0408.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 рокупозов було задоволено.

Визнано за позивачами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право постійного користування земельною ділянкою, площею 5,0 га, розташованої на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ДН № 0000482, виданого 28.04.1993 року на підставі рішення сесії ХХІ скликання Червоноіванівської сільської Ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року № 13, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 129, кадастровий номер: :01:001:0408.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

25.10.2023 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області, в якій ставиться вимога про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржуємо судове рішення порушує встановлений законодавством порядок набуття прав на землю.

З Державного акту на право постійного користування землею серії ДН № 0000482 від 28.04.1993 року вбачається, що громадянину ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 5, 0 га для ведення селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 28.05.1993 року ОСОБА_3 було зареєстроване Фермерське господарство «Трембіта».

Відповідно до п.9.1 статуту Фермерського господарства «Трембіта», землі господарства можуть складатися у тому числі з земельних ділянок, що надані його голові та членам для створення фермерського господарства.

Відповідно до ст.92 Земельного кодексу України, громадяни з моменту його прийняття (з 01.01.2002 року) виключені з категорії осіб, що мають право набувати постійне користування землею.

Тобто право користування земельною ділянкою зберігається за фермерським господарством, такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 922/989/18.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Прокурор Ємельянов В.А. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити.

Інші сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.241-243), у судове засідання не з`явились, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.244-249), що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 03 серпня 2020 року виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 14 серпня 1961 року Червоноіванівським сільським РАЦС Криничанського району Дніпропетровської області, запис № 29. Позивачка ОСОБА_4 є рідною донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 01 червня 1961 року Червоноіванівським сільРАЦС Криничанського району Дніпропетровської області, запис № 12. Зміна прізвища « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого 05 жовтня 1985 року Червоноіванівською сільрадою Криничанського району Дніпропетровської області, запис № 9.

28.04.1993 року на підставі рішення сесії ХХІ скликання Червоноіванівської сільської Ради народних депутатів Криничанського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року № 13, ОСОБА_3 , надано у постійне користування земельну ділянку, площею по 5,0 га, розташованої на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, серії ДН № 0000482, який зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право постійного користування землею за номером 129.

Посилаючись на норми права та судову практику суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 визнано право постійного користування земельною ділянкою, але колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Кодексу).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Кодексу).

Водночас не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 Кодексу (стаття 1219 Кодексу).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (часина перша статті 1221 Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 1223 Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини перша, третя статті 1296 Кодексу).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (частина перша статті 1297 Кодексу).

Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом або за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині або наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (статті 68, 69 Закону України «Про нотаріат», підпункт 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок)).

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Водночас, відповідно до частини першої статті 92 Земельного кодексу України (далі Кодекс1) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

При цьому, згідно з частиною п`ятою статті 7 Земельного кодексу України 1990 року (втратив чинність 01.01.2002) (далі Кодекс 1990 року) у постійне користування земля надавалася Радами народних депутатів із земель, що перебували у державній власності, зокрема, громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства. Цією ж статтею Кодексу було встановлено перелік суб`єктів, які мали право набувати у постійне користування земельні ділянки. Фермерські господарства та фізичні особи до вказаного переліку суб`єктів не належали.

Відповідно до частини першої статті 50 Кодексу 1990 року громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, землі для ведення селянського (фермерського) господарства передавалися за їх бажанням у власність або надавалися в користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки, включаючи присадибний наділ.

При цьому, відповідно до пункту 3 частини першої статті 27 Кодексу 1990 року право постійного користування земельною ділянкою припинялося у разі припинення діяльності, зокрема, селянського (фермерського) господарства.

Однак, слід звернути увагу на висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі

№ 179/1043/16-ц від 23.06.2020 (далі постанова Великої Палати).

Пунктами 59, 60 постанови Великої Палати встановлено, що статті 27 і 114 Кодексу 1990 року, а також стаття 141 Кодексу1 не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи. Тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

Право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. У такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

За змістом системного тлумачення статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство», статей 7, 27, 38, 50 і 51 Кодексу 1990 року, статей 31, 92 Кодексу1, після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство.

Згідно з пунктом 61 постанови Великої Палати, перелік прав та обов`язків осіб, які не входять до складу спадщини, визначений у статті 1219 Кодексу. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Проте право постійного користування земельною ділянкою, яку отримав для ведення селянського (фермерського) господарства його засновник, може бути об`єктом спадкування, якщо зазначена особа до її смерті не змогла створити (зареєструвати) селянське (фермерське) господарство. Тільки у такому разі право постійного користування зазначеною ділянкою входить до складу спадщини у разі смерті цієї особи та може бути успадкованим лише для мети, для якої це право отримав спадкодавець.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи (а.с.192-197), ОСОБА_3 28.05.1993 року заснував та зареєстрував Фермерське господарство «Трембіта», яке є діючим господарством й на момент апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 п.9.1 Статуту Фермерського господарства «Трембіта» (а.с.219), в землекористуванні господарства можуть бути земельні ділянки, надані в постійне користування голові та членам фермерського господарства, що посвідчується актом на право постійного користування землею.

Такими чином, з аналізу діючого законодавства та судової практики можливо прийти до висновку, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , а саме з 30 липня 2020 року, право на постійне користування земельною ділянкою площею 5,0 га, розташованої на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:001:0408, перейшло до Фермерського господарства «Трембіта».

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора, що вказана земельна ділянка повернулась у розпорядження відповідної ради, на території якої вона розташована, оскільки відповідно до Державного акту на право постійного користування землею (а.с.13-14), на підставі рішення сесії Червоноіванівської сільської Ради народних депутатів ХХІ скликання, Криничанського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року № 13 від 1993 року, земельна ділянка площею 5, 0 га надається у постійне користування.

Такими чином, земельна ділянка площею 5, 0 га, кадастровий номер: :01:001:0408 не входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 , як окремий об`єкт.

При успадкуванні Фермерського господарства «Трембіта» до спадкоємців автоматично переходить право на користування земельною ділянкою площею 5,0 га, розташованої на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер: :01:001:0408, яке перейшло до Фермерського господарства «Трембіта».

В іншій частині, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При зверненні до апеляційного суду прокурором був сплачений судовий збір у розмірі 2 576, 64 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з позивачів треба стягнути по частині сплаченого судового збору, тобто з кожного по 1 288 (одній тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 32 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2023 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Криничанської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, заінтересована особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорна О.В. про визнання права спадкування за законом на право постійного користування земельною ділянкою площею 5, 0 га, що розташована на території Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області для ведення селянського (фермерського) господарства, кадастровий номер :01:001:0408 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Дніпровської обласної прокуратури () сплачений судовий збір у розмірі 1 288 (одній тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 32 коп. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 28.11.2023 року.

Судді: