КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023року місто Київ

Справа № 761/4801/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15653/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О. В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року про залишення позову без розгляду (постановлену у складі судді Пономаренко Н. В., повний текст ухвали складено 09 серпня 2023 року)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ

У лютому 2023 року через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 22 вересня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року скасувати, а матеріали справи передати на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ні позивач ні його представник не отримували від суду ухвалу про відкриття провадження у справі та судові повістки. Разом з тим, позивач відслідковував стан розгляду справи на сайті «Судова влада» та довідався про призначення справи до розгляду. Однак оскільки позивач не мав можливості прибути у судове засідання у відповідності до вимог ЦПК України направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи.

Після направлення такого клопотання, позивач та його представник отримали судові повістки про виклик до суду на 04.08.2023 року на 08 год. 00 хв., де вказано, що їх явка визнана обов`язковою.

Вказує, що постановлення відповідної обґрунтованої ухвали про визнання явки позивача обов`язковою та направлення такої ухвали до відома, судом не було здійснено.

Посилається на те, що оскільки позивачем було направлено відповідне клопотання про розгляд справи за його відсутності, в такому випадку не може застосовуватись повторність неприбуття у судове засідання без поважних причин.

Також зазначає, що позивач та його представник з`явились 04.08.2023 року до суду, однак оскільки Шевченківський районний суд починає свою роботу з 08 год. 00 хв., а допуск відвідувачів здійснювався в порядку живої черги, останні не змогли потрапити до зали суду о 08 год. 00 хв.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано відповідачу 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 21 листопада 2023 року учасники справи не з`явились, про день, місце та час слухання справи повідомлені належним чином.

Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, про що в матеріалах справи міститься відповідний звіт про доставку.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, однак конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, про що в матеріалах справи міститься відповідний звіт про доставку.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи позов без розгляду судом встановлено, що 11.05.2023 в судове засідання позивач не з`явився, свого представника не направив, явку позивача було визнано обов`язковою, що підтверджується протоколом судового засіданні від 11.05.2023 та судовою повісткою від 11.05.2023, у зв`язку із чи розгляд справи було відкладено на 20.06.2023 року.

В судове засідання 20.06.2023 о 11 год. 30 хв. позивач не з`явився, свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні рекомендовані повідомлення про вручення позивачу ОСОБА_1 та представнику позивачу Самойленку П.М. поштового відправлення про судове засідання на 20.06.2023 року на 11 год. 00 хв. При цьому до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача, однак явку позивача було визнано обов`язковою, що підтверджується судовою повісткою від 20.06.2023.

В судове засідання на 04.08.2023 року о 08 год. 00 хв. повторно позивач не з`явився, свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, щодо документа «Судова повістка про виклик», яку надіслано позивачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет в системі «Електронний суд», документ доставлено до електронного кабінету: 22.06.2023 17:14:19.

Крім того, про день, час та місце розгляду справи на 04.08.2023 о 08 год. 00 хв. позивач повідомлявся шляхом надсилання судової повістки у додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» на 04.08.2023 о 08 год. 00 хв., яку надіслано позивачу на номер телефону вказаний у позовній заяві.

Окрім того, про день, час та місце розгляду справи на 04.08.2023 о 08 год. 00 хв. повідомлявся представник позивача адвокат Самойленко Петро Миколайович, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, щодо документа «Судова повістка про виклик», яку надіслано представнику позивачу Самойленку П.М. в його електронний кабінет в системі «Електронний суд», документ доставлено до електронного кабінету: 22.06.2023 17:14:19.

Про день, час та місце розгляду справи на 04.08.2023 о 08 год. 00 хв. представник позивача Самойленко П.М повідомлявся також шляхом надсилання судової повістки у додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» щодо документа «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній» на 04.08.2023 о 08 год. 00 хв., яку надіслано позивачу на номер телефону вказаний у позовній заяві.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції вказував, що позивач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в судові засідання на 20.06.2023 на 11 год. 00 хв. та 04.08.2023 на 08 год. 00 хв., але у вказані судові засідання повторно не з`явився, при цьому явка позивача в судове засідання була визнана судом обов`язковою, що, в свою чергу, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача, зокрема ч. 5 цієї статті передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

При цьому, саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Разом з тим, положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (дана правова позиція міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19).

Положення ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 12 травня 2023 року через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Крім того вказує, що зібрані матеріали є достатніми об`єктивного та всебічного розгляду справи, який можливий без участі позивача. Зазначає, що позивач підтримує позов в повному обсязі та просить його задовольнити.

Таким чином, в матеріалах справи наявна заява позивача, в якій останній вказує про можливість розгляду справи за його відсутності.

Щодо визнання судом явки позивача обов`язковою, апеляційний суду зазначає, що матеріали справи не містять належного обґрунтування необхідності обов`язкової явки позивача у судове засідання.

Судом не встановлено обставин, які за відсутності позивача унеможливлюють розгляд справи.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п.53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

При цьому, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, районним судом використаний процесуальний засіб у виді залишення позовної заяви без розгляду, що не є пропорційним досягнутій цілі обмеження позивача.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року (справа №756/13550/16).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали були порушені норми процесуального права та безпідставно залишено позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала про залишення позову без розгляду перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 268, 367-368, 379, 381-384,389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 04 серпня 2023 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська