Справа № 0907/2-1510/2011
Провадження № 22-ц/4808/784/23
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Барков В. М.
У Х В А Л А

26 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Баркова В. М.,

суддів: Луганської В. М., Мальцевої Є. Є.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Ярослав Олегович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 жовтня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 жовтня 2013 року задоволено позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Адвокат Савчак Я. О. в інтересах ОСОБА_1 15 травня 2023 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що копію оскаржуваного рішення суду представник заявника отримав 14 квітня 2023 року, що підтверджується відповідними доказами.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції 2017 року передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (частина перша статті 294 ЦПК України в редакції станом на час ухвалення рішення).

Згідно з частиною третьою статті 354 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми, слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, крім виключних випадків.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічного висновку про застосування норми права у подібних відносинах дійшла Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Матеріалами справи підтверджується, що справа перебувала у провадженні Івано-Франківського міського суду з червня 2010 року. Під час розгляду справи відповідачка повідомлялась про час, день та місце її розгляду (т. 1, а. с. 34а, 40), брала участь у судовому засіданні 11 листопада 2010 року (т. 1, а. с. 37-39). Також, 02 липня 2010 року ОСОБА_1 шляхом видачі довіреності уповноважила ОСОБА_3 на представництво її інтересів у справі. Представник ОСОБА_3 приймав участь у судовому засіданні 27 липня 2012 року, від імені відповідачки подавав заяву про витребування доказів, про відкладення розгляду справи (т. 1, а. с.79, 80, 83-84, 85, 87, 88). У подальшому 14 березня 2013 року ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Лукінівим М. П. (т. 1 а. с. 102).

14 жовтня 2013 року Івано-Франківським міським судом по справі ухвалено судове рішення, його копію 16 жовтня 2013 року направлено сторонам. Зворотного повідомлення про неотримання вказаного поштового відправлення матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи.

Крім того, частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване рішення Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2013 року надіслано до ЄДРСР 26 березня 2013 року та оприлюднено 21 січня 2014 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що у червні 2020 року адвокат Кошман І. В. в інтересах ОСОБА_1 зверталась до Івано-Франківського міського суду із заявою про направлення копії рішення. На підставі вказаної заяви 18 вересня 2020 року копію рішення Івано-Франківського міського суду від 14 жовтня 2013 року направлено адвокату Кошман І. В. на адресу, яку вона зазначила у заяві (т. 1 а. с.193, 194, 196).

Крім того, адвокат Савчук Я. О. в інтересах ОСОБА_1 у січні 2023 року подав до Івано-Франківського міського суду скаргу на дії приватного виконавця з примусового виконання оскаржуваного нею рішення (т. 1, а. с. 197-205).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана після спливу більше дев`яти років з дня постановлення оскаржуваного рішення суду, ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для подання апеляційної скарги заявником не надано, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Керуючись статтями 358, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Савчак Ярослав Олегович, на рішення Івано-Франківського міського суду від 14 жовтня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева