Номер провадження: 22-ц/813/1152/23
Справа № 507/1005/20
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року у складі судді Вужиловського О.В.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 23 вересня 1995 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Однак, сімейні стосунки з відповідачем не склалися, вони припинили сімейне життя, спільно не проживають приблизно чотири роки. За час спільного проживання вони набули майно, а саме три квартири в смт. Зеленогірське Любашівського району Одеської області, автомобіль вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску, напівпричіп бортовий Е-загальний LECITRAILER 3E20S, 2004 року випуску, автомобіль ВАЗ 21011, 1977 року випуску, автомобіль АЗЛК 2140, 1985 року випуску, причіп ШЗК 03 ТУРИСТ, 1998 року випуску. Відповідач має житло, тому просила розділити спільне майно, а саме виділити їй три квартири, а відповідачу виділити все інше майно, в зв`язку з чим стягнути компенсацію з відповідача в сумі 172687 грн, а також 4181,60 грн судових витрат.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23 вересня 1995 року у Зеленогірській селищній Раді Любашівського району Одеської області, актовий запис №20. Виділено ОСОБА_1 із спільного майна подружжя та визнано за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 27 кв.м., житловою 19,6 кв.м. вартістю 171518 грн, а також на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 22,8 кв.м., житловою 15,6 кв.м. вартістю 143567 грн. Виділено ОСОБА_2 , із спільного майна подружжя та визнано за ним право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 22,5 кв.м., житловою 15,4 кв.м. вартістю 26492 грн, автомобіль RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 254769 грн, автомобіль ВАЗ 21011, 1977 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 вартістю 12000 грн, причіп ШЗК 03 турист, 1998 року випуску вартістю 500 грн. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості майна в сумі 21324 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2102 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду виділивши їй: квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 22,5 кв.м., житловою 15,4 кв.м. вартістю 142296 грн та квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 22,8 кв.м., житловою 15,6 кв.м. вартістю 143567 грн, виділивши відповідачу: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 27 кв.м., житловою 19.6 кв.м. вартістю 171518 грн, автомобіль RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 254769 грн, автомобіль ВАЗ 21011, 1977 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 вартістю 12000 грн, причіп ШЗК 03 турист, 1998 року випуску вартістю 500 грн, напівпричіп бортовий Е-загальний LECITRAILER 3Е20S, 2004 року випуску. Стягнути з відповідача на користь позивача різницю в вартості присудженого майна. В частині розірвання шлюбу рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в вигляді судового збору сплаченого в судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу зареєстровано дві однакові за площею квартири. Це квартира АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . І представник позивача і сам відповідач зазначали, що по факту ці дві квартири об`єднані в одну двокімнатну квартиру та в ній проживає позивач з дітьми. Сам відповідач наполягав в засіданні 22.02.2021, щоб квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 де проживає позивач з дітьми, залишились їй, а йому просив виділити квартиру АДРЕСА_6 , яка зареєстрована за ним на підставі договору купівлі- продажу і яку він використовує в підприємницькій діяльності як магазин. Те саме позивач повторював в засіданні 06.04.2021. В оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що сторони погодили оцінку майна, вартість кв. АДРЕСА_4 складає 26462 грн. Проте, позивач зазначає, що це не так. Оцінка такої самої квартири по площі, в тому самому будинку - кв. АДРЕСА_5 складає 143576 грн. В останньому засіданні 06.04.2021 сторони на запитання суду про оцінки, зокрема відповідач, зазначав, що не згоден з ними, думку представника позивача не заслуховували. Крім того, відразу суд запитав чи хочуть сторони провести додаткову оцінку і обидві сторони наполягали на цьому, але зауважили, що обмежені в коштах. Замість того щоб сприяти сторонам в реалізації прав, надати час для проведення оцінки квартири АДРЕСА_4 та оцінки вартості напівпричепу бортового Е-загальний LECITRAILER 3Е20S, 2004 року випуску, суд оперативно перейшов до дослідження письмових доказів, після чого видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Таким чином, судом допущена неповнота судового розгляду, яка полягала в обмеженні сторонам можливостей для визначення реальної вартості та обсягу спільного майна що підлягає поділу. Вже після ухвалення рішення суду замовлена оцінка вартості квартири АДРЕСА_3 , яка склала 142296 грн. Вартість напівпричепу бортового Е-загальний LECITRAILER 3Е20S, 2004 року випуску взагалі не була врахована при поділі майна. Оскільки сторони не мають доступу до даного транспортного засобу, тому позивач просила призначити експертизу з його оцінки.

Сторони в судове засідання 27.04.2023 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд, не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За правилами частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення в частині поділу майна, в іншій частині рішення не переглядається.

Встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що в період перебування в шлюбі сторонами було придбано наступне майно:

-квартира АДРЕСА_1 , вартістю 171 518 грн;

-квартиру АДРЕСА_3 ;

-квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 143 567 грн;

-автомобіль RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 254 769 грн;

-напівпричіп бортовий Е-загальний LECITRAILER 3E20S, 2004 року випуску,

-автомобіль ВАЗ 21011, 1977 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп ШЗК 03 турист, 1998 року випуску, автомобіль АЗЛК 2140, 1985 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Задовольняючи частково позов про поділ майна між подружжям, суд виходив з того, що сторони узгодили вартість майна, щодо якого не надано оцінки, а саме: вартість квартири АДРЕСА_3 становить 26 492 грн. відповідно до технічного паспорту, вартість причепу ШЗК 03 турист 500 грн., вартість автомобілю ВАЗ 21011 12000 грн.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2)сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між стороанми;3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5)запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд зазначив, що сторони погодилися з вартістю квартири АДРЕСА_4 в розмірі 26 492 грн, проте такої згоди в судовому засіданні від сторін не надходило, заперечення з цього приводу є доводами апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під час судового засідання судом першої інстанції учасникам справи не роз`яснено наслідки ненадання оцінки вартості квартири АДРЕСА_4 (22,4 кв.м.).

Втім є очевидним, що її вартість не є дійсною (реальною) на час розгляду справи, є інвентаризаційною оцінкою.

Як зазначено вище предметом поділу також є квартири АДРЕСА_5 (22,6 кв.м.) та №31 (27 кв.м.) в цьому ж будинку, водночас їх вартість є значно вища.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додана оцінка квартири АДРЕСА_4 , з приводу якої ОСОБА_2 , отримавши скаргу з додатками заперечень не висловив, інших доказів на спростування такої вартості не надав, тому з врахуванням недотримання судом вимог статті 12 ЦПК України та з метою повного та об`єктивного розгляду справи на стадії апеляційного розгляду справи судом, доказ приймається до уваги, вартість квартири відповідно складає 142 296 грн.

Щодо доводів про необхідність застосування іншого порядку розподілу майна щодо квартир.

Правовстановлювальні документи на квартири АДРЕСА_7 свідчать, що дві квартири складаються з однієї об`єднаної квартири, а також підсобних приміщень.

Квартира АДРЕСА_6 у цьому ж будинку складається з двох житлових кімнат.

Виділяючи у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , суд виходив з того, що відповідач не має власного житла, а квартира АДРЕСА_6 використовується як нежитлове приміщення, однак залишив поза увагою те, що відповідно до правовстановлювальних документів вказана квартира має статус житлової, а будь-які переобладнання без належних дозволів не можуть прийматися до уваги.

До того ж за доводами скарги, ОСОБА_2 під час вирішення питання про поділ не заперечував проти такого способу поділу майна, що підтверджено звукозаписом судового засідання, також він не подав заперечень проти доводів апеляційної скарги.

Поділ у такий спосіб надає можливість виділити кожному квартири в однаковій кількості кімнат, що відповідає принципу рівності прав подружжя.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині слід вважати обґрунтованими, рішення суду підлягає зміні, у власність позивача слід виділити квартири АДРЕСА_8 , а у власність відповідача квартиру АДРЕСА_6 .

Щодо поділу майна напівпричепу.

Вбачається, що за клопотанням представника позивача судом першої інстанції призначалася експертиза вартості автомобіля RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску.

Проте клопотання про призначення експертизи щодо вартості напівпричепу 2004 року випуску не подавалося.

Відтак позивач усвідомлювала необхідність надання відповідної оцінки, оцінку не надала, клопотання про призначення експертизи не заявила.

Відповідно до статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зважаючи на викладене, суду не надано доказів унеможливлення подання клопотання про призначення експертизи вартості напівпричепу, тому в задоволенні клопотання про її призначення на стадії апеляційного перегляду відмовлено.

За таких обставин враховуючи, що сторонами не погоджено вартість напівпричепу, суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову в частині його виділу.

Заперечень проти залишення у власності відповідача транспортних засобів автомобіль RENAULT MAGNUM, 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21011, 1977 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп ШЗК 03 турист, 1998 року випуску, від сторін не надходило.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржене, відтак переглядається в межах доводів апеляційної скарги лише ОСОБА_1 .

За таких обставин виходячи з вартості квартир у власність ОСОБА_1 виділяється майно на суму 285863 грн (142296+143567), ОСОБА_2 на суму 438787 грн (171518+12000+500+254769), компенсація вартості майна ОСОБА_1 складає 152 927 грн (438787 -285863).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 06 квітня 2021 року змінити в частині поділу майна квартир.

Виділити ОСОБА_1 зі спільного майна подружжя та визнати за нею право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_2 зі спільного майна подружжя та визнати за ним право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості майна в розмірі 152 927 грн.

В іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 29.05.2023.

Головуючий:

Судді: