Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини про стягнення аліментів на утримання батька,

встановив:

04.11.2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на її аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, з дня пред`явлення позовної заяви до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме з листопада 2015 року по жовтень 2022 року (включно) у розмірі 622 500,00 (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2011 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 . В подальшому, шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2015 року, яким було визначено місце проживання дитини з матір`ю. З моменту розірвання шлюбу і станом на дату подачі даної позовної заяви донька ОСОБА_4 проживає з нею і перебуває на її утриманні. Наразі вона з дитиною проживають у АДРЕСА_1 . Для забезпечення базових потреб дитини вона: орендує житло; оплачує медичні послуги, які надаються дитині; несе витрати, пов`язані навчанням, харчуванням, страхуванням дитини; несе витрати на оплату художнього танцювального гурту; забезпечує дитину одягом, взуттям, засобами спілкування та комп`ютерною технікою; несе витрати на отримання дитиною додаткових знань і навичок та відпочинок дитини. В свою чергу, відповідач жодної належної допомоги у грошовій формі або в натурі дитині не надає. З огляду на викладене позивачка просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень на місяць.

Крім того, вважає, що є підстави для стягнення аліментів на її користь на утримання дитини за минулий час, відповідно до ст. 194 СК України, стверджуючи, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. З огляду на викладене, враховуючи те, що вона самостійно несла витрати, пов`язані з дитиною, протягом 7 років з моменту розірвання шлюбу і до звернення до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, виходячи з орієнтовного розрахунку частки витрат на забезпечення дитини у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень на місяць, вважає, що сума заборгованості відповідача перед нею по аліментам становить, як мінімум, 50% розміру витрат, що становить: 15 000,00 : 2 х 83 (загальна кількість місяців) = 622 500,00 (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень, які просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини.

05.12.2022 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнає частково в частині стягнення аліментів за місяць в розмірі 3000 гривень, в частині стягнення аліментів за минулий час не визнає в повному обсязі. Стверджує, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 12.11.2015 року щомісяця добровільно надавав кошти на утримання дитини ОСОБА_4 в середньому 5000 гривень щомісяця та придбавав речі, але після звільнення з служби в органах ДСНС України за станом здоров`я у 02.07.2022 року та отримання статусу інваліда 3 групи він не в змозі надалі надавати допомогу дитині в такому розмірі. Сам факт того, що він є власником нерухомого майна не є підставою для стягнення аліментів в розмірі 15000 гривень. Щодо стягнення аліментів за минулий час зазначає, що раніше аліменти з нього на утримання ОСОБА_4 не стягувались, виконавчий лист не видавався, тому відсутні підстави для стягнення аліментів на підставі ст. 194 СК України. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього аліментів за минулий час на підставі ч. 2 ст. 191 СК України, оскільки позивачкою не доведено, що вона вживала заходи щодо одержання з нього аліментів та не доведено, що він ухилявся від надання аліментів. З огляду на викладену у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього 622500 гривень аліментів за минулий час просив відмовити.

В судовому засіданні 27.03.2022 року представник відповідача адвокат Пайда М.І. заявив, що відповідач позов визнає частково та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 гривень щомісяця, в решті позовних вимог просив відмовити.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Горват І.І. просив позов задоволити в повному обсязі та заявив, що уточне позовні вимоги в частині підстав та обґрунтування стягнення 622500 гривень аліментів за минулий час, однак 02.05.2023 року від нього надійшла заява, в якій він заявлені позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу в його відсутність.

Таким чином суд розглядає позовні вимоги, заявлені 04.11.2022 року.

Вислухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 23) ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ніредьгаза, Угорщина, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №7 (а.с. 17) 01.10.2011 року між позивачкою, дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » і відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис №417.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 19-22) ОСОБА_2 є власником: нежитлового приміщення загальною площею 42,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення загальною площею 46,9 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ; земельної ділянки з кадастровим номером 212884800:11:019:0110 загальною площею 0,25 га; земельної ділянки з кадастровим номером 212884800:11:011:0140 загальною площею 0,1085 га.

Із довідки №61324/19-536-300 від 02.04.2012 року (а.с. 26) видно, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована громадянкою України.

Із рахунку (а.с. 43-45) видно, що ОСОБА_7 09.11.2022 року оплачено послуги мобільного зв`язку на суму 83,77 євро.

Із рахунку (а.с. 47-50) видно, що ОСОБА_7 31.08.2022 року оплачено за ОСОБА_8 30,00 євро.

Із довідки (а.с. 51-54) видно, що ОСОБА_9 з 26.02.2022 року є страхувальником та платником ОСОБА_10 , щомісячний платіж становить 50,10 євро.

Із довідки (а.с. 55-58) видно, що ОСОБА_10 вступила на курси англійської мови на 2022/2023 роки, ціна 405 євро.

Із довідки про відвідування школи (а.с. 59-62) видно, що ОСОБА_10 у 2022/2023 навчальному році є ученицею 5б класу початкової школи м. Попрад, Словаччини.

Із довідки про відвідування школи (а.с. 63-66) видно, що ОСОБА_10 у 2022/2023 навчальному році відвідує Танцювальний клуб Феарлесс м. Попрад, Словаччини.

Із квитанції (а.с. 67-71) видно, що оплата членського внеску за Танцювальний клуб Феарлесс м. Попрад становить 300 євро.

Із рахунку (а.с. 72-75)видно, що оплачено страхування ОСОБА_11 на суму 50,10 євро за місяць.

Із характеристики (а.с. 76-79) виданої Початковою школою з дитячим садком м. Попрад видно, що ОСОБА_10 за місцем навчання характеризується позитивно. Мати учениці постійно спілкується з класним керівником.

Із договору оренди квартири (а.с. 80-96) видно, що ОСОБА_9 орендує квартиру у м. Попрад, Словаччина. Вартість орендної плати становить 550 євро на місяць.

Із трудової книжки ОСОБА_2 (а.с. 107-108) видно, що він проходив службу в органах ДСНС та звільнений 03.07.2022 року згідно наказу №256 від 02.07.2022 року (а.с. 111-112).

Із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (а.с. 109) видно, що ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності 3 групи.

Згідно довідки про доходи пенсіонера від 22.11.2022 року (а.с. 110) сума пенсії ОСОБА_2 за період з 01.07.2022 року по 30.11.2022 року склала 30071,97 гривень.

Із пенсійного посвідчення ОСОБА_12 (а.с. 113) видно, що він отримує пенсію по інвалідності.

Із пенсійного посвідчення ОСОБА_13 (а.с. 114) видно, що вона є пенсіонером за віком.

Із довідки №165 від 01.07.2022 року (а.с. 115) видно, що ОСОБА_2 визнано непридатним до служби цивільного захисту.

Згідно виписки із медичної картки хворого (а.с. 116-117) ОСОБА_2 має захворювання кінцівок.

Згідно договору позики від 12.05.2022 року (а.с. 118-119) ОСОБА_2 позичив 540000 гривень на строк до 12.05.2027 року.

Із договорів купівлі-продажу земельних ділянок (а.с. 120-125) видно, що ОСОБА_2 придбав земельні ділянки з кадастровими номерами 212884800:11:019:0110 та 212884800:11:011:0140.

Згідно квитанцій та платіжних доручень (а.с. 126-141) ОСОБА_2 надавав кошти на утримання доньки ОСОБА_4 .

Із скриншотів мессенджеру WhatsApp (а.с. 151-153) видно, що з телефонного номеру НОМЕР_3 30.11., 03.12.,01.10.2022 року надходили вхідні аудіо дзвінки.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла повноліття і відповідно її батьки зобов`язані її утримувати до досягнення повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Чинним законодавством забезпечено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, шляхом визначення порядку стягнення аліментів з того з батьків, з яким дитина не проживає.

Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 проживає з матір`ю, позивачкою у справі у м. Попрад, Словаччина, та знаходиться на її повному утриманні. Саме ОСОБА_1 забезпечує нормальні умови проживання, навчання, лікування та розвитку дитини.

В свою чергу судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, відповідно він зобов`язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття. При цьому аліменти є одним із способів виконання батьком своїх обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , враховуючи вік доньки, стан її здоров`я, те що дитина знаходиться на утриманні матері, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд не бере до уваги твердження відповідача, що його батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходяться на його утриманні, оскільки таке є голослівним і нічим не підтвердженим. При визначенні розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд враховує те, що відповідач в теперішній час являється пенсіонером, є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності. Крім того суд враховує те, що відповідач є власником чотирьох об`єктів нерухомого майна - двох приміщень та двох земельних ділянок і тому вважає за необхідне визначити розмір аліментів у 4500 гривень, що перевищує встановлений в України у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у сумі 2833 гривень, визначивши при цьому, що стягуваний розмір аліментів не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення щомісячних аліментів на дитину слід відмовити за необґрунтованістю.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки, за минулий час, а саме з листопада 2015 року по жовтень 2022 року (включно) у розмірі 622 500,00 (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень в порядку ст. 194 СК України, враховуючи що позовні вимоги в цій частині не уточнені і не змінені, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш, як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до відповідача не зверталась до 04.11.2022 року, судове рішення з цього приводу не виносилось, виконавчий лист не видавався і не пред`являвся до виконання. З огляду на викладене відсутні будь які правові підстави для стягнення з відповідача аліментів з листопада 2015 року по жовтень 2022 року (включно) у розмірі 622 500,00 (шістсот двадцять дві тисячі п`ятсот) гривень в порядку ст. 194 СК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням того, що позивачкою при зверненні до суду з розглядуваним позовом судовий збір не сплачувався відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача визначену суму на користь держави за розгляд судом вимоги немайнового характеру - про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184, 191, 194 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду 04.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_4 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов