Справа № 521/3416/23
Номер провадження № 2/521/2084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, у якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 2 664,82 доларів США, судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 21 900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позичальником ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» 10.05.2007 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 42500,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2011 року по справі №2-3095/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором у розмірі 42500,00 дол. США, а також судовий збір у розмірі по 910 грн. з кожного. 20.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором. 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС», а ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0 від 10.05.2007 року та Договором поруки №113563 від 10.05.2007 року. 17.07.2020 року між ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №14-07/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0 від 10.05.2007 року та Договором поруки №113563 від 10.05.2007 року. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а АКІБ «УкрСиббанк» втратив такі права. При розрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України - позиція Великої Палати Верховного Суду по справі 373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних страт та 3% річних. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Тому право подати позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 11.01.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 2664,82 дол. США. Розрахунок заборгованості про стягнення 3% річних розраховано відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2011 року по справі №2-3095/11. Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 41 834,96 дол.США за період із 11.01.2020 року по 23.02.2022 року і складає 2664,82 дол.США , що за курсом НБУ станом на 06.02.2023 року становить 97452,47 грн. Таким чином позивач просив стягнути солідарно на його користь заборгованість у розмірі 2664,82 доларів США з відповідачів по справі, судовий збір у розмірі 2684,00 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 21900,00 гривень.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 23.02.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві позивачем було заявлено клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явились без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачі не подали. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачів згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» 10.05.2007 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 42500,00 дол. США зі сплатою 12,5 % річних.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2011 року по справі №2-3095/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором у розмірі 42500,00 дол. США, а також судовий збір у розмірі по 910 грн. з кожного.

20.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено Договір факторингу №05/12, згідно якого Банк відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у Реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому даним договором.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС», а ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0 від 10.05.2007 року та Договором поруки №113563 від 10.05.2007 року.

17.07.2020 року між ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір №14-07/2020 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ ФІНАНС» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором кредиту №0 від 10.05.2007 року та Договором поруки №113563 від 10.05.2007 року. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а АКІБ «УкрСиббанк» втратив такі права

Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів за рішенням суду, тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді інфляційних втрат та 3% річних.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За умовами ст.ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16).

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

При вирішенні цієї справи суд зазначає, що згідно ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1ст. 628 ЦК України з міст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Як передбачено ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Згідно вищезазначеними нормами чинного законодавства України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 373/2054/16-ц від 16.01.2019 у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути таку ж суму грошових коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

Розрахунок заборгованості про стягнення 3% річних розраховано відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2011 року по справі №2-3095/11. Нарахування трьох відсотків річних проведено на суму 41 834,96 дол.США за період із 11.01.2020 року по 23.02.2022 року і складає 2664,82 дол.США , що за курсом НБУ станом на 06.02.2023 року становить 97452,47 грн.

Відсоткова ставка: 3% річних. Розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів].

Виходячи із зазначеного та враховуючи, те що позивачем було надано розрахунок заборгованості про стягнення 3% річних, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 2664,82 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн., в зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача.

За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи і серед іншого, витрати на правову допомогу.

При цьому суд вирішуючи питання стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу враховує висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власного ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

На підтвердження судових витрат на правничу допомогу стороною позивача було надано: Договір №03-01/2023 від 03.01.2023 року про надання правничої допомоги, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», платіжна інструкція, заявка про надання правничої допомоги № 1 від 05.01.2023 року на загальну суму 21900,00 грн., акт приймання передачі від 16.01.2023р.

Оскільки відповідачі жодних дій спрямованих на зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу не вчинили, а представником позивача надані усі необхідні документи на підтвердження понесення позивачем таких витрат, то суд приходить до висновку про задоволення вказаних вимог, та стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 21900,00 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз,б.5-Б м. Київ, 04053) 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 2 664 (дві тисячі шістсот шістдесят чотири) долари США 82 центи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз,б.5-Б м. Київ, 04053) витрати на правову допомогу у розмірі 21900 (двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень 00 коп., а саме по 10950 грн. 00 коп. з кожного.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський узвіз,б.5-Б м. Київ, 04053) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., а саме по 1342,00 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року.

Повні відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини 5 статті 265 ЦПК України:

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ - 36799749).

Відповідачі:

ОСОБА_2 (остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ),

ОСОБА_1 (остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.

Суддя: Д.Д. Громік