Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/669/23

Провадження № 2/126/369/2023

"10" травня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання дитини з тих підстав, що як стверджує 05.10.2019 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 459. За час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 . Спочатку сімейне життя між ним та відповідачкою складалось добре, проте останнім часом шлюбні відносини між ними поступово погіршились через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, загалом різний світогляд, звички та характери. За таких обставин між ними постійно відбувались сварки та конфлікти, що призвело до погіршення моральної атмосфери у сім`ї. Фактично починаючи з грудня 2022 року сімейні відносини між ними припинились та спільне господарство не ведеться. Відповідачка переїхала до будинку своїх батьків. Після припинення спільного проживання їх малолітній син ОСОБА_2 залишився проживати разом з ним у квартирі в АДРЕСА_1 , де проживає на даний час. Син перебуває на його утриманні, оскільки відповідачка не має стабільного заробітку. Відповідачка має намір виїхати за кордон з метою тимчасового проживання та працевлаштування. Враховуючи вказану обставину, перебуваючи за межами України та проживаючи окремо вона прогнозовано не зможе брати участі у належному утриманні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 . Не дивлячись на розрив між ними стосунків, він виховує сина у дусі поваги до обох батьків, будь-яким чином не перешкоджає відповідачці брати участь у його житті та вихованні. Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування про малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, він вважає, що малолітній син ОСОБА_2 повинен проживати з ним, як батьком. У квартирі, де вони проживають на даний час для сина створені усі необхідні умови для комфортного проживання. ОСОБА_3 забезпечений всім необхідним. Квартира обладнана необхідними меблями, побутовою технікою. Тривале проживання у даному житлі сформувало для дитини звичне соціально-побутове середовище. На даний час він працює, має стабільний заробіток, матеріально спроможний утримувати сина, займається його вихованням, слідкує за його розвитком та здоров`ям. Враховуючи той факт, що відповідачка не має можливості повноцінно брати участь у вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 , визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_2 з ним сприятиме реалізації його батьківських прав, зокрема у питаннях, пов`язаних з реалізацією особистих прав дитини, а тому він вимушений звернутись до суду. Просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , та залишити неповнолітню дитину ОСОБА_2 на вихованні батька ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ткач І.І. надали заяви, в яких позов підтримують, просять розглянути справу в їх відсутність.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона позов визнає, просить розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи служби у справах дітей Бершадської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Мати дитини ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/001036516.

Дитина ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/000653436.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.02.2023, затвердженого начальником служби у справах дітей В.Лелюк, батько тепло ставиться до сина, піклується про нього, дитина постійно була на руках у батька. Зі слів батька дід та баба зі сторони матері приходять час від часу навідати дитину. Малолітній ОСОБА_2 дійсно проживає за даною адресою з батьком ОСОБА_1 , який його самостійно утримує, доглядає, виховує. Умови проживання задовільняють потреби дитини у вихованні та розвитку.

Згідно довідки про доходи, загальну сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 31.01.2023, за винятком аліментів становить 39800 грн.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Бершадської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 01-11-286 від 05.05.2023, служба у справах дітей повністю довіряє суду та у прийнятті рішення щодо питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладається на розсуд суду.

Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятоюстатті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При вирішенні даного спору щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги вік дитини; потребу у турботі та догляді, що дитина звикла до певного місця проживання, обстановки та режиму дня; визнання відповідачем позовних вимог.

Також суд враховує надані позивачем докази про матеріально-побутові умови проживання, матеріальний стан, можливість позивача створити дитині умови для виховання і розвитку, виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 157, 161 СК України, керуючись ст.ст. 206, 245, 247, 259, 263 - 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Бершадської міської ради (, вул. Героїв України 23, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про визначення місця проживання дитини - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 та залишити малолітню дитину ОСОБА_4 на вихованні батька ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол