Справа № 341/1302/23
Провадження № 22-ц/4808/1196/23
Головуючий у 1 інстанції ВАСИЛЬЦОВА Г. А.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Гудяк Х.М.,

з участю особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бобика Ю.І., відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бобика Юрія Ігоровича на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Васильцовою Г.А. 03 серпня 2023 року в м. Галич Івано-Франківської області, повний текст якого складено 04 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_4 разом з матір`ю та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Заборгованість за аліментами відсутня.

З липня 2021 року позивач офіційно працевлаштований в Галицькій дільниці Калуського відділення АТ «Івано-Франківськгаз» на посаді слюсара по відновленню та припиненню газопостачання та його середньомісячний дохід становить орієнтовно 10 000 гривень і, відповідно, з його заробітної плати стягується 1/3 частина всіх доходів.

З травня 2022 року позивач мобілізований та вступив до лав Збройних Сил України, де проходить військову службу та отримує заробітну плату, з якої також стягуються аліменти у зазначеному розмірі. Загалом за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року з його доходів було перераховано на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 126 696,00 грн.

Лише за останні три місяці ним сплачено аліментів на суму близько 40 000,00 гривень. Однак, на законодавчому рівні встановлено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який у 2023 році становить 2833,00 гривні. Розмір сплачуваних ним на даний час аліментів в 3-4 рази перевищує встановлений рекомендований прожитковий мінімум.

Щодо основної підстави для зменшення розміру аліментів зазначає, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою та відповідно до висновку ЛКК №45 від 01.05.2023 року їй встановлено значну кількість захворювань, у зв`язку з чим потребує постійного амбулаторного і періодичного стаціонарного лікування. У матері немає достатніх доходів для лікування, сплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування. Наразі основна частина доходів позивача йде на закупівлю ліків для матері. Незважаючи на збільшення заробітної плати, його матеріальний стан погіршився, оскільки на його утриманні перебуває мама, витрати на лікування значно зросли і через такі зміни немає змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Окрім того, у травні 2023 року позивач відвідував сина ОСОБА_4 у школі, дитина була в старому брудному одязі, неохайна. Склалось враження, що дитиною ніхто не займається та у матері не вистачає коштів на його утримання.

Просив змінити та зменшити встановлений рішенням Галицького районного суду від 03.02.2017 року розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини від всіх доходів на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 200,00 грн щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-6).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.56-60).

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Бобик Ю.І. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Представник апелянта зазначив, що актом обстеження житлово-побутових умов від 11.05.2023 року підтверджується, що мати позивача ОСОБА_6 перебуває на його утриманні. Згідно довідки з Центру реабілітації «Рух без болю» від 16.12.2021 року проведено дослідження кісткової маси пацієнта ОСОБА_6 та встановлено, що процент втрати кісткової маси згідно з даними рентгенденситометрії становить 23%.

Наголошує, що із долученої позивачем медичної документації матері слідує висновок про необхідність лікування та підтверджено, що стан її здоров`я складний, що, відповідно, вказує на необхідність постійного прийому ліків, постійної здачі аналізів, проходження огляду в закладах охорони здоров`я з періодичним лікуванням. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати матір, яка є непрацездатною (пенсіонер), тяжко хворіє та через погіршення стану здоров`я потребує значної матеріальної допомоги.

Зазначає, що незважаючи на тимчасове збільшення доходів апелянта, його матеріальний стан погіршився і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Вказує, що згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, за позивачем не зареєстровано жодного об`єкта нерухомості.

З урахуванням наведених підстав, які не були враховані судом , вважає, що позивачем було належним чином доведено підстави погіршення його матеріального становища.

Враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів для дитини відповідного віку та обов`язок матері щодо утримання неповнолітнього сина, яка вважає, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3200,00 грн щомісяця є недостатнім, апелянт зазначає, що 1/5 частина всіх його доходів для сплати аліментів (що орієнтовно становить 5000-7000 гривень), буде достатнім для забезпечення в повній мірі інтересів неповнолітнього сина та відповідатиме розміру прожиткового мінімуму, встановленому для дітей відповідного віку.

Звертає увагу суду на те, що позивачем в ході розгляду справи з метою врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами було запропоновано відповідачці визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) позивача, про що було зазначено у відповіді на відзив та наголошено в судовому засіданні, проте судом залишено це поза увагою.

Варто наголосити, що предметом даного позову є саме зменшення розміру аліментів, а не зміна способу їх присудження. Оскільки суд дійшов висновку, що позивач не наділений правом обрання способу стягнення аліментів, то у суду були підстави для часткового задоволення позову та зменшення розміру аліментів шляхом стягнення меншої частки від доходів позивача.

З цих підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.64-70).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бобика Ю.І., відповідачки ОСОБА_2 , яка частково визнає вимоги апеляційної скарги, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року в справі № 341/2070/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.8, 9).

Згідно листа головного державного виконавця Галицького районного відділу державної виконавчої служба Південно-Західного МУМЮ (м. Івано-Франківськ) від 25.04.2023 року, на підставі виконавчого листа № 341/2070/16 розпочато стягнення аліментів з ОСОБА_1 з 01.02.2017 року і проводитиметься до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12).

Із розрахунку, проведеного державним виконавцем Галицького районного відділу державної виконавчої служба Південно-Західного МУМЮ (м. Івано-Франківськ) встановлено, що станом на 02.06.2023 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 відсутня (а.с.15).

З довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення від 03.05.2023 року за №350/484/1/4/31 встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та має офіційний дохід, з якого утримуються аліменти (а.с.13).

Як на одну з підстав зменшення розміру аліментів позивач посилається на той факт, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 11.05.2023 року, ОСОБА_1 проживає із матір`ю ОСОБА_6 , 1950 року народження, у АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Із наданих позивачем медичних документів встановлено, що мати позивача, ОСОБА_6 , відповідно до висновку ЛКК № 45 від 01.05.2023 року про стан здоров`я потребує постійного амбулаторного лікування і періодичного стаціонарного (а.с. 45).

Відповідно до огляду ревматолога від 16.12.2021 року, ОСОБА_6 хворіє протягом останніх 5 років та здійснює постійний прийом препаратів (а.с. 44).

Згідно із випискою медичної карти стаціонарного хворого № 613, ОСОБА_6 знаходилась на лікуванні з 12.02.2023 по 22.02.2023 року в КНП «Галицька лікарня» Галицької районної ради Івано-Франківської області у зв`язку із скаргами на серцебиття, коливання АТ, задишку, дискомфорт в ділянці серця, відчуття нестачі повітря, загальна слабкість (а.с.46), їй проводилась діагностика в центрі реабілітації «Рух без болю» 16.12.2021 року (а.с. 43).

До апеляційної скарги стороною позивача долучено інформаційну довідку №343119861 від 16.08.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, із якої слідує, що відомості щодо фізичної особи ОСОБА_1 відсутні (а.с.72).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів, які б вказували на значне погіршення його матеріального становища, навпаки із долучених письмових доказів встановлено, що дохід позивача збільшився у декілька разів у порівнянні із отримуваними доходами у 2021 році. Наявність у позивача на утриманні непрацездатної матері, з урахуванням поліпшення матеріального стану позивача, не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина. Крім того, у позовній заяві позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що є прерогативою одержувача аліментів.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше.

У даних правовідносинах стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду від 08 лютого 2017 року.

Згідно з ч. 1 статті 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу статті 8 Закону України "Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 гривень.

Положеннями ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків.

При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, ОСОБА_1 на підтвердження погіршення його майнового стану посилається на те, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_6 , як являється пенсіонером та потребує лікування. На підтвердження даних обставин подав ряд медичної документації щодо стану здоров`я матері, із якої встановлено, що ОСОБА_6 хворіє протягом останніх 5 років та здійснює постійний прийом препаратів; знаходилась на лікуванні з 12.02.2023 по 22.02.2023 року в КНП «Галицька лікарня» Галицької районної ради Івано-Франківської області у зв`язку із скаргами на серцебиття, коливання АТ, задишку, дискомфорт в ділянці серця, відчуття нестачі повітря, загальна слабкість.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідачкою ОСОБА_2 подано клопотання, в якому зазначено, що вона частково визнає позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів та просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 від усіх видів доходів.

Апеляційний суд констатує, що вищезазначена обставина (часткове визнання відповідачкою ОСОБА_2 вимог позовної заяви та апеляційної скарги) є підставою для зміни розміру аліментів.

Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, беззаперечну позицію Верховного Суду з цього питання, з урахування того, що мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, майнове становище ОСОБА_1 , яке поліпшилося і аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку на одну дитину на час розгляду справи є значними і завищеними, зокрема і на думку відповідачки, часткове визнання позову відповідачкою, що є беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, не з`ясував, який розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не з`ясував матеріальне становище дитини, матері дитини, а також не в повній мірі з`ясував і матеріальне становище платника аліментів і необхідні його витрати для організації свого життя.

Суд не приймає до уваги доводи апелянта про перебування на його утриманні матері, оскільки ним не подано жодних доказів про відсутність у його матері самостійного доходу, зокрема у вигляді пенсії, а також доказів про відсутність інших осіб, які мають обов`язок її утримувати.

Суд відхиляє доводи позивача про нецільове використання аліментів відповідачкою, оскільки доказів на підтвердження вказаного ОСОБА_1 не надав.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Зменшення розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини не суперечитиме а ні інтересам дитини, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів.

Апеляційний суд звертає увагу, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бобика Юрія Ігоровича задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити до 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно розмір аліментів, стягнених рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.