Справа №173/421/23
Провадження №2/173/311/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого- судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Яніна Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім`ю та визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Бас Я.А.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 10.04.2023 року.

10.04.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 10.04.2023 року

10.04.2023 року в судовому засіданні оголошена перерва до 17.05.2023 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

17.05.2022 року в судовому засідання оголошену вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 понад п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М., 25.09.1997 року ОСОБА_2 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Оригінали документів, а саме договір купівлі-продажу на дану квартиру були втрачені померлою ще при її житті.

Право власності було зареєстроване у Верхньодніпровському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації», що підтверджується відміткою у домовій книзі, яка належала померлій. Але як було встановлено пізніше, дані відомості щодо її права власності на квартиру не були внесені до архівної справи та реєстру. Так на запит до КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації ДОР» було надано відповідь від 02.08.2021 року № 1079 щодо власника майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 інформація відсутня.

В лютому 2023 року вона вирішив оформити спадщину належним чином та звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бас Я.А,, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що в неї відсутній документ, що підтверджує факт родинних відносин між нею та померлою та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення, фактично викладені в позовній заяві. Також пояснила, що померла є її тіткою. У померлої ніколи не було ні сім`ї та нікого з рідних, проте померла потребувала стороннього догляду, так як була інвалідом другої групи. Постійний догляд за тіткою вона здійснювала близько 23 років. А останні сім років проживала з померлою, вела з нею спільне господарство, мала спільний бюджет. За спільні кошти вони купували продукти харчування та предмети домашнього вжитку, вона здійснювала догляд за померлою, купувала ліки, вела господарство. Її чоловік також допомагав здійснювати догляд за померлою, майже кожного дня приїздив до них. Допомагав підвести тітку, перемістити її, зробити необхідні покупки тощо. Коли тітка померла , вона організувала похорони, отримала всі необхідні документи після її смерті.

Відповідач - представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь -яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Я.А., в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 .

Право власності ОСОБА_2 , на зазначену квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М., 25.09.1997 року, згідно якого ОСОБА_2 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі -продажу.

В лютому 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Бас Я.А., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що в неї відсутній документ, що підтверджує факт родинних відносин між нею та померлою та відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно .

Згідно заявлених вимог позивачка просить встановити факт спільного проживання її та померлої ОСОБА_2 , більше п`яти років до відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України визначений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

Як передбачено п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не встановлено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений документ який посвідчує факт, що має юридичне значення.

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право

За доводами позивачки остання протягом останніх семи років проживала з померлою, вела з нею спільне господарство, вони мали спільний бюджет. Разом купували продукти харчування та предмети домашнього вжитку, позивачка здійснювала догляд за померлою, купувала ліки, вела господарство. Коли ОСОБА_2 , померла , позивачка організувала похорон, отримала всі необхідні документи після її смерті.

Факт спільного проживання позивачки з ОСОБА_2 , підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 .

Так свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що вона проживала по сусідству із померлою ОСОБА_2 . Остання більше 25 років тому стала проживати в їхньому будинку. ОСОБА_1 , здійснювала догляд за ОСОБА_2 , так як остання хворіла потребувала допомоги, оскільки перенесла два інсульти мала інші захворювання і вона часто надавала ОСОБА_2 , медичну допомогу. Разом з ОСОБА_2 , проживала ОСОБА_1 , протягом останніх семи років вони разом жили, вели спільне господарство. ОСОБА_1 , купувала продукти, готувала їжу, прала, прибирала, купувала ліки та лікувала ОСОБА_2 , а після її смерті поховала її.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживав по сусідству із померлою ОСОБА_2 . Разом з ОСОБА_2 , проживала ОСОБА_1 , яка купава продукти, вела господарство, оскільки ОСОБА_2 сама цього робити не могла.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 3 СК України - Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних обов`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Виходячи з вищевикладеного, суд у відповідності з обраним заявницею способом захисту прав, вважає за можливе задовольнити вимоги в частині встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем понад 5-ть років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту спільного проживання потрібно заявниці для оформлення спадщини, тобто має наслідком виникнення спадкових правовідносин

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на квартиру в порядку спадкування суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що покійна ОСОБА_2 , набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М., 25.09.1997 року, що підтверджується копією договору купівлі продажу, але з невідомих причин право власності на зазначену квартиру не було проведене, хоч на домовій книзі реєстрації громадян за вказаною адресою є реєстраційний напис на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу та зазначена інвентарна справа. Оригінал договору купівлі-продажу квартири був втрачений.

Відповідно за життя у покійної ОСОБА_2 , виникло право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата правовстановлюючого документа та допущення помилок органом, що здійснював державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Таким чином зазначена вище квартира відноситься до спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлений факт спільного проживання позивачки та померлої ОСОБА_2 , більше п`яти років до відкриття спадщини.

Таким чином відповідно до ст.1264 ЦК України, згідно якої у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, позивачка є с спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів спадкової справи № 38/2022, відкритої після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише позивачка. Інші спадкоємці за законом, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру про складені заповіти вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_2 , скасований за заявою 23.05.2001 року.

Таким чином судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем - позивачкою, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1 610 грн. 40 коп., покласти на ОСОБА_1 , оскільки судом не встановлено вину відповідачів у порушенні прав позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Бас Яніна Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім`ю та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 більше п`яти років до дня смерті ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1 610 грн. 40 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлено до ЄДРСР: 29.05.2023 року

Дата набрання законної сили: 27.06.2023 року