Номер провадження: 22-ц/813/983/23
Справа № 493/2120/19
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюк А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2021 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , третя особа Балтська міська рада Одеської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання заборонити вчиняти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

06 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Балтського районного суду з позовом до фізичної особи-підприємця (ФОП) ОСОБА_1 , третя особа Балтська міська рада Одеської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання заборонити вчиняти певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно договору оренди землі від 27.09.2005 року, укладеного між Коритненською сільською радою Балтського району Одеської області (правонаступником якої є Балтська міська рада Одеської області) та ФОП ОСОБА_1 останній передана в оренду земельна ділянка під Коритненським ставом №1 для товарного риборозведення. Договір оренди водного об`єкта Коритненського ставу №1, розміщеного на орендованій земельній ділянці, не укладався, у відповідача відсутній паспорт водного об`єкта, крім того відповідач не має відповідного дозволу на здійснення прісноводного рибництва КВЕД 03.22. Будь-які обмеження загального водокористування ставом не встановлювалися, однак відповідач забороняє мешканцям с. Коритне, в тому числі позивачам, загальне водокористування ставом, не дозволяючи та перешкоджаючи здійснювати любительську та спортивну риболовлю, купання, плавання на човнах, напування худоби, порушуючи їхнє право на загальне водокористування, передбачене ст.47 та 51 Водного кодексу України. Тому вони просили визнати дії відповідача щодо заборони загального водокористування Коритненським ставом №1 незаконними та зобов`язати відповідача не вчиняти дій щодо заборони, обмеження та перешкоджання у здійснення загального водокористування Коритненським ставом №1, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позиція відповідача ФОП ОСОБА_1 у суді першої інстанції.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що вона орендує Коритненський став №1 для риборозведення. Договір оренди є дійсним, вона не порушує його умов. Певні особи, в т.ч. позивачі, без її дозволу, самовправно виловлюють в ставу належну їй рибу, що протирічить Правилам любительського і спортивного рибальства та порушує її право власності на вирощену рибу, завдає матеріальних збитків. Нею визначений порядок надання всім бажаючим можливості любительського лову риби, погоджений із Коритненською сільською радою, та який було доведено до відома членів громади села, а саме здійснення лову після попередньої домовленості з нею, у визначеному нею місці, й інколи за умови, щоб вона могла контролювати процес вилову риби. Інших обмежень загального водокористування не було, зокрема напування худоби, купання та плавання на човнах. Тому вона вважає вимоги позивачів безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

Позиція третьої особи Балтської міської ради Одеської області у суді першої інстанції.

Представник третьої особи Балтської міської ради Одеської області пояснив, що міська рада є правонаступником Коритненської сільської ради Балтського району Одеської області. Згідно із договору оренди землі від 27.09.2005, укладеного між Коритненською сільською радою Балтського району Одеської області та ФОП ОСОБА_1 , сільська рада передала в оренду відповідачеві земельну ділянку під Коритненським ставом №1 для товарного риборозведення на 25 років. Договір оренди водного об`єкта Коритненського ставу №1, розміщеного на цій земельній ділянці, з відповідачем не укладався, відповідно не визначені умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об`єктів. Відповідач сплачує орендну плату тільки за користування землею, а не за користування водним об`єктом. Крім того в порушення вимог ст.51 ВК України у відповідача відсутній паспорт водного об`єкта, а також правила експлуатації Коритненського ставу. Коритненська сільська рада Балтського району або ж Балтська міська рада Одеської області не погоджували будь-які обмеження загального водокористування Коритненським ставом №1, однак відповідач незаконно здійснює такі обмеження, а вимоги міської ради щодо їх припинення ігнорує.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_1 , третя особа Балтська міська рада Одеської області, про визнання дій незаконними та зобов`язання заборонити вчиняти певні дії задоволено. Визнано дії фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо заборони ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , загального водокористування Коритненським ставком № 1, розташованим в межах с. Коритне Балтського району Одеської області, на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0001 незаконними. Зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 не вчиняти дії щодо заборони, обмеження та перешкоджання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у здійсненні загального водокористування Коритненським ставом № 1, розташованим в межах с. Коритне Балтського району Одеської області, на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0001. Стягнено з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 768,40 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про задоволення позовної заяви.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 26 квітня 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Головуючий суддя Громік Р.Д. перебував у відпустці з 08 по 12 травня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 травня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 Конституції України, ст.324 ЦК України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст.6 Водного кодексу України води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Як визначено ст.47 ВК України загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

На водних об`єктах, наданих в оренду, загальне водокористування допускається на умовах, встановлених водокористувачем, за погодженням з органом, який надав водний об`єкт в оренду.

Водокористувач, який узяв водний об`єкт у користування на умовах оренди, зобов`язаний доводити до відома населення умови водокористування, а також про встановлені обмеження загального водокористування на водному об`єкті, наданому в оренду.

Якщо водокористувачем або відповідною радою не встановлено таких умов, загальне водокористування визнається дозволеним без обмежень.

Відповідно до ст.5 1 ВК України водні об`єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження права загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Орендарі водного об`єкта зобов`язані передбачити місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо).

При визначенні таких місць перевага надається традиційно розташованим місцям масового відпочинку.

У межах населених пунктів забороняється обмеження будь-яких видів загального водокористування, крім випадків, визначених законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що Коритненський став №1, що знаходиться в межах с. Коритне Балтського району Одеської області, є водним об`єктом загальнодержавного значення

Згідно із Договору оренди землі від 27.09.2005р., укладеного між Коритненською сільською радою Балтського району Одеської області та СПД ОСОБА_1 , зареєстрованого Балтським районним відділом ОРЦДЗК 19.10.2005р., останній передана в оренду земельна ділянка під ставом №1 для товарного риборозведення, яка знаходиться на р. Батяжок в центральній частині с. Коритне Балтського району Одеської області на земельній площі 6,9499, для експлуатації і обслуговування товарного риборозведення. Строк дії договору 25 років. (т.1 а.с.13-16).

Коритненська сільська рада Балтського району Одеської області припинена 25.03.2016р., її правонаступником є Балтська міська рада Одеської області, вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності Балтської міської ради Одеської області (т.1 а.с.18, 77).

Як визначено Договором орендар має право здійснювати господарську діяльність в межах договору, мати прибуток, визначати правила загального водокористування з урахуванням інтересів об`єкта господарювання та громади, визначати правила загального водокористування та вилову риби у ставку (п.30), орендодавець має право затверджувати запропоновані орендарем правила загального водокористування (п.28).

Став у селі Коритне Балтського району на р. Батіжок (приток р. Кодима) має статус водного об`єкта загальнодержавного значення (т.1, а.с.141).

Балтською РДА Одеської області та Одеською обласною державною адміністрацією до 01.07.2013р. договори оренди вказаного ставу із ОСОБА_1 не укладалися (т.1 а.с.19, 20).

Відповідач використовує Коритненський став №1 для риборозведення, зокрема шляхом його зариблення зарибком та вирощування риби, отже розведена нею риба є її власністю.

Посилання позивачів та третьої особи на використання відповідачем ставу без укладення договору оренди водного об`єкту, а також на відсутність у неї дозволу на здійснення прісноводного рибництва КВЕД 03.22. судом першої інстанції правильно не взято до уваги, оскільки відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а заявлені вимоги не стосуються неправомірності використання відповідачем водного об`єкту та зайняття певним видом господарської діяльності.

Крім пояснень відповідача будь-яких доказів того, що нею, як орендарем, були встановлені умови та обмеження загального водокористування, погоджені Коритненською сільською радою Балтського району (або ж Балтською міською радою Одеської області), і ці умови та обмеження були доведені до відома населення, немає, натомість як вбачається з акту №1 від 19.07.2019р., складеного комісією Балтської міської ради, «будь-які оголошення, повідомлення щодо обмеження орендарем загального водокористування відсутні; виділені та облаштовані місця для купання, напування тварин, любительської та спортивної риболовлі відсутні» (т.1 а.с.21-22).

За таких обставин відповідно до ст.47 Водного кодексу України загальне водокористування визнається дозволеним без обмежень.

Факти обмеження загального водокористування ставом з боку відповідача підтверджуються також зверненнями мешканців с. Коритне до Балтської міської ради, повідомленнями Балтського ВП ГУНП в Одеській області та ГУНП в Одеській області (т.1 а.с.23-34).

Заперечуючи проти вимог позивачів, відповідач посилалася на те, що вона не перешкоджає у загальному водокористуванні, а здійснює захист своєї власності (риби).

Разом з тим будь-яких доказів того, що позивачі, як і інші мешканці села, здійснювали вилов належної відповідачеві риби, не надано. Як вбачається з повідомлення Балтського ВП ГУНП №7057 від 13.08.2019р. ОСОБА_1 повідомляла до поліції про те, що восьмеро осіб вудочками ловлять рибу на ставку, в електронному рапорті про результати розгляду її повідомлення зафіксовано, що факт незаконного риболовства на ставку, який орендує ОСОБА_1 , не виявлено, сітки на водоймі відсутні (т.1 а.с.28).

Захист своєї власності (вирощеної риби) відповідачеві належить здійснювати з дотриманням вимог ст.47 та 51 Водного кодексу України, не порушуючи при цьому права інших осіб на загальне водокористування.

У відповідності до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. (ст.391 ЦК України).

Отже, порушене право позивачів на загальне водокористування Коритненським ставом №1 з боку відповідача підлягає захисту.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк