Справа № 276/329/23
Провадження по справі №2-др/276/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді: Збаражського А.М., cекретар судового засідання Ігнатенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вірьовкіна О.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 276/329/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович -

в с т а н о в и в:

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за №77558 про звернення стягнення з ОСОБА_1 ; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

27.04.2023 засобами поштового зв`язку представником позивача - адвокатом Вірьовкіним О.І подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000,00 гривень.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16.05.2023 заяву представника позивача призначено до розгляду без виклику сторін.

17.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» про зменшення витрат на правову допомогу. У клопотанні відповідач просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу або зменшити розмір витрат на правову (правничу) допомогу та встановити суму, що є співмірною із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на надання послуг. Зазначає, що розмір витрат на правову допомогу не співвідноситься зі складністю справи та розмір вказаних витрат не пропорційний обсягу роботи адвоката Вірьовкіна О.І., оскільки справа незначної складності, розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, додані до заяви документи, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269; рішення у справі «Гуриненко проти України» від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні документи:

1. копія договору № 13/02 про надання професійної правничої допомоги, укладеного 13.02.2023 року між адвокатом Вірьовкіним Олександром Ігоровичем та ОСОБА_1 , за змістом якого розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються в актах прийому передачі наданих послуг. Замовник сплачує винагороду адвокату у готівковому або/чи у безготівковому вигляді на банківський рахунок адвоката. Оплата послуг може підтверджуватись написом адвоката про оплату в акті прийому передачі наданих послуг. (п.4.1 Договору).

2. копія акту прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №13/02 від 13.02.2023, відповідно до якого по справі №276/329/23 адвокатом надано наступну правову допомогу: підготовка та подання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартість якої становить 8000,00 гривень. В акті зазначено, що оплата здійснена повністю відповідно до п.4.1 договору.

У клопотанні про зменшення витрат на правому допомогу відповідач зазначає, що розмір витрат на правову допомогу є завищеним та неспівмірним зі складністю справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд враховує, що дана справа відноситься до малозначних, розглянута судом у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи, в аналогічних спорах вже сформована численна судова практика Верховним Cудом, а позовні заяви у цій категоріє є однотипними та не потребують надмірного витрачення часу на їх підготовку та подання.

Суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними, однак розмір таких витрат є завищеним.

На переконання суду, витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень, що полягають у підготовці підготовка та подання позовної заяви відповідають умовам договору про надання правничої допомоги, складності справи та виконаної роботи адвокатом, підтверджені належними доказами, відповідають критеріям співмірності, розумності, справедливості та є обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, а також те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, з урахуванням поданого відповідачем клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та його доводів, виходячи з конкретних обставин справи та виконаної адвокатом роботи, принципів співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правову (правничу) допомогу та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР»на користь ОСОБА_1 3000,00 гривень зазначених витрат.

Керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вірьовкіна О.І. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 276/329/23 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР»на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР», місце знаходження: м.Київ вул. Січових Стрільців, будинок 21/27, офіс 405, .

Третя особа 1: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місце знаходження: м.Київ вул.Мала Житомирська 6/5.

Третя особа 2: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, місце знаходження: Житомирська область, м.Житомир вул.бульвар Новий , буд.5, офіс 2.8.

Головуючий суддя: А.М.Збаражський