Справа № 183/1625/23
№ 2/183/2028/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про:

- стягнення, щомісячно, з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення з 01 вересня 2020 року і до закінчення дитиною навчання до 23 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2023 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, отриманим судом 09 лютого 2023 року.

Ухвалою судді від 13 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, що зроблено позивачем 24 березня 2023 року.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила те, що 04 вересня 1999 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 20 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 07 грудня 2005 року з ОСОБА_2 (відповідача) на користь ОСОБА_1 (позивача) стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку до досягнення дітьми повнолітнього віку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду (справа № 183/2077/18) збільшено розмір аліментів, які стягуються у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду від 07 грудня 2005 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 до 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Позивач зазначає, що їх з відповідачем син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Син досяг повнолітнього віку, стягнення аліментів на його утримання припинено, але позивач продовжує його утримувати.

З 01 вересня 2020 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні в Професійно-технічному училищі № 48 м. Новомосковська. Строк закінчення навчання 23 червня 2023 року. Позивач указує, що оскільки їх з відповідачем син навчається на денному відділенні - можливості працювати та отримувати доходи у нього немає. Позивач працює, її заробіток становить приблизно 7 000 гривень на місяць. Зі своїх доходів позивач не може повністю забезпечити повноцінне утримання, створення гідних умов для навчання сина.

Таким чином, ураховуючи те, що їх з відповідачем син навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має альтернативних джерел доходів, знаходиться на утриманні позивача - він потребує матеріальної допомоги. Також, позивач зазначає, що ураховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 10 травня 2023 року подав до суду заяву, у якій просив цивільну справу розглянути у судового засіданні без його участі, а вирішення спору залишив на розсуд суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року встановлено, зокрема, що 04 вересня 1999 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, який вказаним рішенням розірвано /а.с.32/.

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.33/. Також установлено, що ОСОБА_3 досяг повнолітнього віку.

Також, з даних ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/78846404) убачається, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 07 грудня 2005 року з ОСОБА_2 (відповідача) на користь ОСОБА_1 (позивача) стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку до досягнення дітьми повнолітнього віку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 183/2077/18 збільшено розмір аліментів, які стягуються у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2005 року, у відповідності до якого з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 до 1/4 частини заробітку (доходів) доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2018 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 16 квітня 2018 року до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією довідки від 02 листопада 2017 року № 7057 про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.34/. За вказаною адресою також зареєстрована позивач, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання у паспорті позивача /а.с.35, зворот/.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що відповідно до довідки від 21 березня 2023 року № 22, виданої Професійно-технічним училищем № 48 м. Новомосковська, ОСОБА_3 є студентом ПТУ № 48 м. Новомосковська, денної форми навчання, за спеціальністю «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування». Строк навчання з 01 вересня 2020 року по 23 червня 2023 року /а.с.40/.

Оскільки повнолітній син сторін продовжує навчання, у зв`язку з навчанням не може працювати, суд приходить до переконання, що він потребує матеріальної допомоги. Обставин, які свідчать про те, що відповідач не має можливості надавати допомогу повнолітньому сину, судом не встановлено.

На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Судом установлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу його повнолітньому сину на час його навчання. Разом із тим, відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, що мають істотне значення, при визначенні розміру аліментів на утримання його повнолітнього сина на час його навчання.

Однак, при визначенні розміру аліментів суд ураховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним.

У зв`язку з наведеним, приймаючи до уваги матеріальне становище сина сторін, який навчається, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність доказів з боку позивача щодо стягнення аліментів саме в розмірі 1/3 частини, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку).

Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення аліментів з 01 вересня 2020 року, тобто за минулий час, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ураховуючи те, що позивачем не надано суду доказів того, що нею вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача з 01 вересня 2020 року, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 26 січня 2023 року. Визначення судом саме цієї дати підтверджується роздруківкою з інтернет-сайту Укрпошти про відстеження відправлення та наявністю в матеріалах справи конверту, в якому позовна заява надійшла до суду.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 26 січня 2023 року і до досягнення сином сторін ОСОБА_3 , 23 років, за умови його навчання, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 26 січня 2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , 23 років, за умови його навчання.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26 травня 2023 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Парфьонов