ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/9900/21 Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
Провадження № 22-ц/807/100/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретарі: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» про визнання дій відповідача протиправними та стягнення з нього коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання дій відповідача протиправними та стягнення з нього коштів.

В обґрунтування позову зазначено, що у комунальних платежах фігурує однаковий щомісячний розмір замовленої потужності природного газу - 26,17 м3, хоча у серпні - вересні 2021 року ОСОБА_1 споживав газу по 3 м3 на місяць, йому все одно нараховано щомісячно 56 грн. 21 коп. оплати згідно вказаної замовленої потужності. А це означає, що зазначена у квитанції сума ніяк не прив`язана до фактичного споживання газу. Тоді виникає логічне запитання: чому ОСОБА_1 повинен платити за недопоставлений газ. Ніякої потужності газу позивач не замовляв, і тому не зобов`язаний за це платити. Згідно публічного договору ПрАТ «Мелітопольгаз» зобов`язалося постачати позивачу природний газ, а останній погодився платити за надані послуги, але жодного слова про замовлені потужності у договорі немає, а відтак усі ці нарахування відповідача знаходяться поза правовим полем.

Також в позові зазначається, що відповідач вчиняє шахрайські дії, що виражається в наступному: у жовтні 2020 року йому треба було сплатити всього 3 грн. 85 коп., а в листопаді аж 1126,16 грн. Шахрайство полягає у тому, що у жовтні був тариф 6,627 грн./м3, а в листопаді - 8,768 грн./м3, але за збоченою логікою відповідача виходить, що позивач у жовтні місяці газ не споживав, а в листопаді останньому пред`явили рахунок за два місяці по збільшеному тарифу. В цьому якраз і полягають протиправність дій « Мелітопольгазу », тому що для отримання неправомірної вигоди він проігнорував надіслані електронною поштою покази газового лічильника ОСОБА_1 - 13051 станом

на 03.10.2020.

Крім того, відповідач був зобов`язаний повідомити позивача про підвищення тарифів на газ, однак він цього не зробив. Це також підтверджується інформацією, яку позивач почув по «українському» радіо ввечері 28.12.2020. Виявляється, з жовтня 2018 року газопостачальні компанії почали нараховувати споживачам так звані «морозні коефіцієнти». При цьому, нарахування відбуваються заднім числом, хоча НКРЕ заборонила це робити. Саме з цих причин відповідач приховує кошторис ціни на газ та його розподіл і вперто не бажає надавати споживачам цю інформацію, тому що тоді стануть явними безпідставні збільшення ціни за спожитий газ та збільшення сум у платіжках.

У рамках досудового врегулювання спору позивач неодноразово пропонував відповідачу усунути порушення Закону і його прав, подавши декілька претензій. Перша претензія на незаконні дії «Мелітопольгаз» була подана ще 10.05.2017. При цьому, позивач наголосив, що отримувач грошей за спожитий газ зобов`язаний спочатку пред`явити чек до оплати, інакше, газопостачальник спаплюжить п.п. 5, 7 ч.1 ст.21 Закону «Про захист прав споживачів».

Згідно підпункту 20 пункту 30 договору виконавець зобов`язаний проводити техобслуговування (ТО) газового обладнання за власний рахунок, оскільки ці послуги включені у вартість спожитого газу. Проте відповідач ігнорує ці умови договору і вимагає оплати за ТО. Спочатку у відповіді він заявляв про суму 149,74 грн., однак згодом шляхом примусу з ОСОБА_1 стягнули майже вдвічі більше - 288 грн. До того ж, працівники «Мелітопольгазу» провели ТО формально і недбало. Зокрема, конфорки газової плити і форсунки котла вони не чистили, і тому вони як і раніше коптять. Два роки тому ОСОБА_1 скаржився в «Мелітопольгаз» на те, що газовий котел постійно виключається. Проте відповідач так і не вирішив цю проблему. Як наслідок, позивачу прийшлося наймати сертифікованого спеціаліста для чистки газового котла та його регулювання. А все тому, що з метою отримання неправомірної вигоди і надприбутків «Мелітопольгаз» постачає природний газ збільшеною кількістю дешевого пропану, у результаті чого газ коптить, конфорки і форсунки постійно забиваються, що призводить до незадовільної роботи котла і газової плити.

24.09.2020 о 08:30 незнайомі особи повідомили позивача, що будуть відключати йому природний газ, не надавши при цьому дозвільних документів. На що позивач викликав працівників поліції, які склали заяву. Зазначене стало підставою для звернення до суду за захистом прав та інтересів. Також наголошував, що працівники відповідача не дотримувались при оглядах газових приладів встановлених обмежень в умовах карантину з приводу коронавірусної хвороби.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив:

- визнати дії ПрАТ «Мелітопольгаз» протиправними, незаконність полягає: у безпідставному вимаганні коштів за незамовлені ним потужності газу; у несанкціонованих і без будь-якого попередження роботах про відключення газу; у нехтуванні умов діючого договору, укладеного між позивачем та ПрАТ ««Мелітопольгаз»; у неправомірному вимаганні оплати за ТО газового обладнання, ненаданні документу з переліком проведених робіт та їх вартістю, у приховуванні складових тарифу на газ та його розподіл; у стягуванні коштів за транспортування газу по трубам, які не належать ПрАТ «Мелітопольгаз»;

- ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача 288 грн., зайво сплачених позивачем за проведення технічного обслуговування газообладнання, 168 грн. 63 коп. за незамовлені і неспожиті об`єми природного газу та 2270 грн. судового збору, всього 2826 грн. 62 коп.;

- зобов`язати ПрАТ «Мелітопольгаз»: надати нормативно-правове обґрунтування нарахувань за незамовлені і неспожиті позивачем потужності природного газу; зробити доступною для споживачів інформацію про складові діючого тарифу, тобто надати економічне та нормативно-правове обґрунтування ціни за поставлений природний газ, його транспортування та розподіл; вирішити питання матеріальної компенсації за доставку газу по трубам, що обслуговують домоволодіння позивача та оренду газового лічильника - 20% НДС оплати за спожитий газ; заздалегідь повідомляти абонента про контрольне зняття показників лічильника газу та перевірку газового обладнання; зробити перерахунок за спожитий позивачем газ у жовтні-листопаді 2020 року: 50% від суми 1126,16 грн. - у жовтні за тарифом 6,627 грн./м3 і 50% у листопаді за тарифом 8,768 грн./м3.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вказана апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 26 січня 2022 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 січня 2022 року витребувано справу з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, яка надійшла 11.02.2022 року.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 15 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 25 травня 2022 року на 15.00 год.

22 лютого 2022 року відповідач отримав апеляційну скаргу та судову повістку про виклик у вказане судове засідання ( а.с. 88). Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

25 травня 2022р. судове засідання не відбулось у зв`язку з тим, що сторони у справі перебувають на окупованій території через військову агресію РФ щодо України, яка розпочалась 24.02.2022 року. Розгляд справи відкладено на невизначений час для забезпечення безпеки суддів, працівників суду та учасників справи.

В подальшому, у справі приймались заходи для встановлення місцезнаходження її учасників.

Так, зроблено письмовий запит до Запорізької міської ради, телефонний запит до АТ «ОГС «Запоріжгаз» щодо наявності інформації про переміщення ПрАТ «Мелітопольгаз» або його працівників до м. Запоріжжя, але таких відомостей не надано.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 21 квітня 2023 року спрямовано запити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону з 24.02.2022р. гр. України ОСОБА_1 та до Міністерства соціальної політики України інформації про підтвердження в ЄІБД ВПО про взяття на облік гр.. ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи ( а.с. 92, 93)..

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, гр.. ОСОБА_1 з 24.02.2022р. та в подальшому державний кордон України не перетинав ( а.с. 98).

Згідно інформації Міністерства соціальної політики України, гр. ОСОБА_1 не перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа ( а.с. 100).

Отже, встановлено, що учасники справи до теперішнього часу знаходяться в м. Ме-

літополі, тобто на окупованій території України.

Встановивши вказані обставини та зважаючи на тривалість перебування справи через ці обставини у провадженні апеляційного суду, з урахуванням того, що у п. 4 прохальної частини скарги ОСОБА_1 просив розглянути справу у письмовому провадженні без виклику сторін за наявними матеріалами, відповідач отримав апеляційну скаргу, колегія вважала за можливе поновити розгляд справи, повідомивши її учасників про судове засідання, призначене на 24.05.2023р., через оголошення на вебсайті Запорізького апеляційного суду ( а.с. 102, 104-106)..

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додано копію договору від 11.03.2013 укладений з ВАТ «Мелітопольгаз» (а.с. 8-11).

10 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Мелітопольгаз» з претензією, посилаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів», через відсутність своєчасної інформації про субсидіарні нарахування за спожитий природний газ; відмову Мелітопольгазу платити за номер мобільного телефону (гаряча лінія 0800) для отримання оперативної інформації; перевірку контролерами Мелітопольгазу у вихідні та в обідню перерву, що суперечить вимогам ст. 45 Конституції України (а.с.12).

У листі ПАТ «Мелітопольгаз» від 19.05.2017р. № 891, адресованому ОСОБА_1 , зазначено, що відповідно до умов публічного договору постачання природного газу, оплата спожитого природного газу здійснюються споживачами за розрахунками та/або квитанціями абонентської книжки. Оплата споживачів за природний газ постачальнику ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» здійснюються за квитанціями абонентської книжки. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату через банківську платіжну систему, шляхом он-лайн переказу, поштового переказу та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Отже, ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» не надає послуг з доставки платіжних квитанцій. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

ПАТ «Мелітопольгаз» проінформувало також про те, що на сайті підприємства ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» dpmeIgaz.com.ua запроваджено online - сервіс «Особистий кабінет», який є первинним джерелом інформації, тому споживач отримує достовірні та точні дані про свої розрахунки за спожитий природний газ. У разі реєстрації та отримання доступу до «Особистого кабінету», є можливість переглядати діючі тарифи, наявний баланс, а також всю історію оплат та показань лічильників. Крім того, споживач може за власним бажанням, роздруковувати квитанції та сплачувати за спожитий природний газ (а.с. 13).

Листом від 04.11.2020 № 1188 ОСОБА_1 повідомлено, що ПрАТ «Мелітополь-газ» постійно проводить аналіз параметрів якості природного газу, які контролює вимірювальна лабораторія Запорізького п/м Запорізького ЛВУМГ та надає відповідні дані. Згідно наданих паспортів фізико-хімічні показники природного газу, який подається споживачам, відповідає вимогам Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015. Відповідні паспорти публікуються щомісячно на сайті ПрАТ «Мелітопольгаз» (http: ). Згідно п. 5 гл. 2 розділу VІІI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП 30.09.2015 за № 2494, перевірка величини тиску та/або якісних показників газу здійснюється Оператором ГРМ на підставі письмової заяви споживача. У разі надходження такої заяви Оператор ГРМ зобов`язується направити свого представника за місцем виклику протягом двох робочих днів у містах і п`яти календарних днів у сільській місцевості в узгоджений із споживачем час. Згідно п. 6 глави 2 розділу VIII Кодексу газорозподільних систем, якщо за результатами перевірки величини тиску та/або якісних показників газу Оператором ГРМ буде підтверджено факт невідповідності тиску та/або якісних показників газу, Оператор ГРМ здійснює перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого/спожитого природного газу по об`єкту споживача відповідно до вимог цього Кодексу, а споживач отримує від Оператора ГРМ компенсацію, яка розраховується відповідно до глави 3 Кодексу. В іншому випадку споживач повинен компенсувати Оператору ГРМ витрати, понесені ним на перевірку якості та тиску газу (а.с.17).

Відповідно до листа, адресованого ОСОБА_1 від ПрАТ «Мелітопольгаз», за № 1417 від 05.11.2019, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання за рахунок експлуатаційних витрат ПрАТ «Мелітопольгаз» з 01.01.2019 не проводиться. Проведення технічного обслуговування (ТО) згідно з діючими нормативно-правовими актами, повинно відбуватися за рахунок власників (співвласників) житлових будинків. ПрАТ «Мелітопольгаз» виконує технічне обслуговування на договірних засадах на платній основі згідно розроблених калькуляцій за видами робіт, які оприлюднені на сайті підприємства «Мелітопольгаз». Вартість робіт по кожній адресі розраховується індивідуально, в залежності від встановленого газового обладнання. За адресою: АДРЕСА_1 , встановлені наступні прилади: котел газовий, плита газова «Львів», регулятор тиску газу. У травні 2019 року споживач ОСОБА_1 отримав квитанцію на оплату послуг технічного обслуговування системи газопостачання квартири, в якій зазначені ціни по ТО приладів та загальна сума ТО системи газопостачання вищевказаної адреси. Вартість робіт з технічного обслуговування становить по приладам: ТО опалювального приладу (котел) - 83,87 грн., ТО плити газової - 42,83 грн., ТО регулятору тиску - 23,04 грн. Загальна вартість технічного обслуговування: обладнання та газопроводу квартири складає 149 грн. 74 коп. ПрАТ «Мелітопольгаз» не має можливості проводити роботи по технічному обслуговуванню безкоштовно, так як працює в умовах вільного ринку. Після сплати споживачем послуги за наданою квитанцією, фахівцями ПрАТ «Мелітопольгаз» буде проведено технічне обслуговування системи газопостачання житлового будинку (а.с.16).

Встановивши вказані обставини та з посиланням на вимоги пункту 4 Розділу 1 Глави ІІІ Кодексу ГРС, пп. 3.2, 3.3, 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, суд дійшов висновку, що дії співробітників відповідача щодо виконання попередніх робіт з відключення від системи газопостачання обладнання, що належить позивачу, за умови відсутності технічного обслуговування, є правомірними. Також суд визнав, що відповідачем обґрунтовано нарахована вартість ТО, яка сплачена позивачем, і будь-яких підстав для відшкодування такої вартості ОСОБА_1 немає.

Також судом проаналізовано зміст листів, адресованих ОСОБА_1 у відповідь на його звернення щодо правомірності дій працівників відповідача в умовах карантину без персональних засобів захисту (масок та рукавичок), від Запорізької обласної державної адміністрації департаменту промисловості та розвитку інфраструктури та від Запорізького обласного контактного центру, згідно з якими порушені ОСОБА_1 питання були опрацьовані Департаментом спільно з ПрАТ «Мелітопольгаз» та з`ясовано, що по підприємству ПрАТ «Мелітопольгаз» запроваджені та виконуються карантинні обмежен-

ня, але 17.06.2020 працівниками ПрАТ «Мелітопольгаз» в с. Терпіння, зокрема, за адре-

сою місця мешкання позивача ніякі роботи не проводилися (а.с.15).

Крім того, суд вважав не підтвердженими належними і допустимими доказами ствердження позивача про те, що 24.09.2020 незнайомі особи повідомили, що будуть відключати йому постачання природного газу за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , не надавши при цьому дозвільних документів. Суд з`ясував, що за результатом проведеної перевірки за зверненням ОСОБА_1 11.03.2021 Мелітопольським РУП ГУНП була надана письмова відповідь з роз`ясненням на всі питання, викладені у його зверненні, згідно з якими будь-яких фактичних даних щодо можливих порушень законодавства України працівниками поліції Мелітопольського РУП ГУНП встановлено не було, подальший розгляд звернення ОСОБА_1 припинено.

За наслідками розгляду позовної заяви по суті суд визнав позов в цілому недоведеним, тому відмовив в його задоволенні. Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів протиправних дії ПрАТ «Мелітопольгаз», які полягають у безпідставному вимаганні коштів за незамовлені ним потужності газу; у несанкціонованих і без будь-якого попередження роботах по відключенню газу; у нехтуванні умов діючого договору, укладеного між позивачем та ПрАТ ««Мелітопольгаз»; у неправомірному вимаганні оплати за ТО газового обладнання, ненаданні документу з переліком проведених робіт та їх вартістю, у приховуванні складових тарифу на газ та його розподіл; у стягуванні коштів за транспортування газу по трубам, які не належать ПрАТ «Мелітопольгаз». Крім того, суд вказував, що доказів надмірно нарахованих або надмірно сплачених коштів позивачем не надано.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими також і наступні вимоги: щодо зобов`язання ПрАТ «Мелітопольгаз» надати нормативно-правове обґрунтування нарахувань за незамовлені і неспожиті потужності природного газу; зробити доступною для споживачів інформацію про складові діючого тарифу, тобто надати економічне та нормативно-правове обґрунтування ціни за поставлений природний газ, його транспортування та розподіл; заздалегідь повідомляти абонента про контрольне зняття показників лічильника газу та перевірку газового обладнання; зробити перерахунок за спожитий позивачем газ у жовтні-листопаді 2020 року: 50% від суми 1126,16 грн. - у жовтні за тарифом 6,627 грн./м3 і 50% у листопаді за тарифом 8,768 грн./м3; про зобов`язання ПрАТ «Мелітопольгаз» вирішити питання матеріальної компенсації за доставку газу по трубам, що обслуговують домоволодіння позивача, та оренду газового лічильника - 20% НДС оплати за спожитий газ.

Колегія наголошує на тому, що, вирішуючи вказаний позов ОСОБА_1 по суті, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи міститься постанова Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі № 22-ц/807/2699/21 ( ЄУН № 937/937/21) за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Мелітопольгаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів ( а.с. 37-43), на яку посилався відповідач у відзиві на позов ОСОБА_1 в цій справі ЄУН № 937/9900/21.

Колегією долучено текст постанови Запорізького апеляційного суду від 07.09.2021р., який розпечатано з системи Д3, оскільки наявна копія не містить ПІБ позивача.

Співставленням позовів позивача ОСОБА_1 у цих двох справах з`ясовано, що позов у справі ЄУН № 937/937/21 є повністю тотожним його позову в цій справі за обставинами, підставами та вимогами.

Так, у справі ЄУН № 937/937/21 ОСОБА_1 позивався до того ж самого відповідача в особі Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» та заявив такі ж самі вимоги:

- визнати дії ПрАТ «Мелітопольгаз» протиправними, незаконність полягає: у безпідставному вимаганні коштів за незамовлені ним потужності газу; у несанкціонованих і без будь-якого попередження роботах про відключення газу; у нехтуванні умов діючого договору, укладеного між позивачем та ПрАТ ««Мелітопольгаз»; у неправомірному вимаганні оплати за ТО газового обладнання, ненаданні документу з переліком проведених робіт та їх вартістю, у приховуванні складових тарифу на газ та його розподіл; у стягуванні коштів за транспортування газу по трубам, які не належать ПрАТ «Мелітопольгаз»;

- ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача 288 грн., зайво сплачених позивачем за проведення технічного обслуговування газообладнання, 168 грн. 63 коп. за незамовлені і неспожиті об`єми природного газу та 2270 грн. судового збору, всього 2826 грн. 62 коп.;

- зобов`язати ПрАТ «Мелітопольгаз»: надати нормативно-правове обґрунтування нарахувань за незамовлені і неспожиті позивачем потужності природного газу; зробити доступною для споживачів інформацію про складові діючого тарифу, тобто надати економічне та нормативно-правове обґрунтування ціни за поставлений природний газ, його транспортування та розподіл; вирішити питання матеріальної компенсації за доставку газу по трубам, що обслуговують домоволодіння позивача та оренду газового лічильника - 20% НДС оплати за спожитий газ; заздалегідь повідомляти абонента про контрольне зняття показників лічильника газу та перевірку газового обладнання; зробити перерахунок за спожитий позивачем газ жовтні-листопаді 2020 року: 50% від суми 1126,16 грн. - у жовтні за тарифом 6,627 грн./м3 і 50% у листопаді за тарифом 8,768 грн./м3.

Підставами, якими вони обґрунтовані, є ті ж самі, як і в цій справі, та підтверджуються тими самими доказами, які вже проаналізовані судами у справі ЄУН № 937/937/21. А висновки суду в цій справі, що наразі переглядається апеляційним судом, фактично вилучені із справи ЄУН № 937/937/21.

Отже, суд фактично розглянув повторно той самий позов ОСОБА_1 , який вже був розглянутий, за наслідками чого ухвалено рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2021 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , яке залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 07 вересня 2021 року.

Між тим, ОСОБА_1 18.10.2021р., тобто через місяць, знову звертається з таким самим позовом до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, який суд першої інстанції повторно вирішує по суті.

При цьому, відповідач у відзиві на позов наголошує на цьому, але суд першої інстанції уваги на ці доводи відповідача не звернув, та фактично повністю відтворив рішення, яке було прийнято у справі ЄУН № 937/937/21.

Перевіривши за даними Єдиного реєстру судових рішень, чи було оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у справі ЄУН № 937/937/21 в касаційному порядку, колегія з`ясувала, що така справи не перебувала в провадженні касаційного суду, тобто позивач в касаційному порядку їх не оскаржував.

Отже, на час розгляду судом першої інстанції позову ОСОБА_1 в цій справі були чинними та залишаються такими до теперішнього часу рішення судів за наслідками розгляду ідентичного позову ОСОБА_1 між тими ж сторонами, про той самий предмет та за тими ж самими підставами із долученням тих же самих доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

У відповідності з вимогами п. 3 ч. 1 статті 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зважаючи на вище встановлене апеляційним судом, оскаржуване в цій справі рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, що зобов`язує суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 4 ст. 367 ЦПК України вийти за межі позовних вимог, оскільки апелянт ОСОБА_1 просив після скасування рішення задовольнити всі його позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2021 року у цій справі скасувати. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 травня 2023 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.

Дата документу 24.05.2023 Справа № 937/9900/21