Дата документу 21.11.2023 Справа № 336/6893/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6893/23 Головуючий у 1 інстанції: Боєв. Є.С.
Провадження № 22-ц/807/2088/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

секретар: Смокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа ТОВ «Укрдебт Плюс».

В обґрунтування скарги зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2014 року стягнуто з нього на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на суму 804589,10 грн. та судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Правонаступником ПАТ «Дельта Банк» натепер є ТОВ «Укрдебт Плюс».

10 липня 2023 року державний виконавець Центрального ВДВС у м. Запоріжжі виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 72215121 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 80458,91 грн.

В якості підстави такого нарахування зазначено постанову № 51148101, що співпадає з номером виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УкрДебт Плюс».

ОСОБА_1 вважає цю постанову незаконною, адже жодним судовим рішенням не стягувалось з нього судового збору на суму 80458,91 грн.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10 липня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 72215121 про стягнення з ОСОБА_1 80458,91 грн судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 рокуу задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 рокускасуватита прийняти нову постанову про задоволення його скарги та скасування постанови державного виконавця.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги аргументи державного виконавця про технічну помилку, допущену в оскаржуваній постанові, яку виправлено в подальшому, адже це суперечить положенням ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження». На думку скаржника, постанова державного виконавця від 10 липня 2023 року не містить ні орфографічних, ні арифметичних помилок. Крім того, що оскаржена постанова про стягнення з нього саме судового збору в розмірі 80458,91 продовжує діяти, не скасована і доступна для ознайомлення в АСВП.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

20 листопада 2023 року до апеляційного суду надійшла заява представника ТОВ «Укрдебт Плюс» про розгляд справи за відсутності представника товариства.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Яма Д.М. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 рокупросив скасуватита прийняти нову постанову про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 112-114), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець в оскаржуваній постанові допустив технічну помилку, яку надалі самостійно виправив, і таке виправлення не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав боржника.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що в Центральному відділі державної виконавчої служби в місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Центральний ВДВС) на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 51380665, до складу якого входять такі виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів:

1) ВП № 50183796 з примусового виконання вимоги № ф-138-у від 27.02.2015, виданої ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави суми заборгованості у розмірі 958,16 грн;

2) ВП № 47408411 з примусового виконання виконавчого листа № 336/3578/14-ц, виданого 20.03.2015 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судового збору на користь стягувача ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 1827,00 грн. з кожного;

3) ВП № 51148101 з примусового виконання виконавчого листа № 336/3578/14-ц, виданого 20.03.2015 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» за кредитним договором на загальну суму 804589,10 грн;

4) ВП № 57503438 з примусового виконання виконавчого напису № 1351, що виданий 03.09.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю. про звернення стягнення на майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 50,94 кв.м., житловою 29,2 кв.м. для задоволення вимог стягувача ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» у розмірі 980954,11 грн.

Виконавче провадження № 51148101 постановою від 10.07.2023 було завершено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням на адресу відділу ДВС заяви від стягувача про повернення виконавчого документа без виконання.

10.07.2023 державний виконавець Центрального ВДВС Кабаченко Ю.Ю. прийняла постанову № 51148101 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 80458,91 грн (а.с. 3-4).

Постановою № 51148101 від 10.07.2023 виконавче провадження № 72215121 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 51380665 (а.с. 6-7).

Крім того, з копії матеріалів виконавчого провадження, долучених до матеріалів справи державним виконавцем, вбачається, що 10.07.2023 державний виконавець Центрального ВДВС Кабаченко Ю.Ю. прийняла постанову № 51148101 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 судового збору 80458,91 грн, відповідно до якої для ОСОБА_1 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 472,16 грн (а.с 42-43)

Крім того, в матеріалах справи міститься копія постанови державного виконавця Центрального ВДВС Кабаченко Ю.Ю. у виконавчому провадженні № 51148101 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 80458,91 грн (а.с. 47-48).

28.08.2023 державний виконавець Центрального ВДВС Кабаченко Ю.Ю. прийняла постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: «замість Резолютивна частина «стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 80458,91 грн» зазначити «Резолютивна частина: «стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір 80458,91 грн» (а.с. 36-37).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС Кабаченко Ю.Ю.від 28.08.2023 внесено виправлення до документу «постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2023». Зазначено: «виправити помилку, а саме: замість «судовий збір» зазначити «виконавчий збір» (а.с. 38-39).

Відповідно до абзацу третього частини третьої Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Абзацом другим пункту 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (крім випадків отримання виконавцями нових даних, які ідентифікують боржника - фізичну особу, в порядку інформаційної взаємодії автоматизованої системи з державними базами даних і реєстрами), або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про судовий збір» , судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з чч. 1, 9 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що зазначення у постанові державного виконавця про стягнення з ОСОБА_1 судового збору, замість виконавчого збору не є технічною помилкою чи опискою в розумінні ст. 74 ЗУ «Про судовий збір» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Крім того, резолютивна частина постанови державного виконавця про виправлення помилки у процесуальному документі від 28.08.2023 містить такі слова: «1. Внести виправлення до документу «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 28.08.2023». Таким чином, на думку колегії суддів, її не можна розцінювати як таку, що прийнята для виправлення описки чи помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2023.

Отже, постанова державного виконавця Центрального ВДВС від 10.07.2023 про відкриття виконавчого провадження № 72215121 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 80458,91 грн є неправомірною і порушує права скаржника, у зв`язку з чим її слід скасувати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи встановлено невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, у зв`язку з чим, на підставі вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 таскасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року, прийняти нову постанову про задоволення скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 452 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року скасувати, прийняти у цій справі нову постановою, якою:

«Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10 липня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 72215121 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 80458,91 грн.

Стягнути з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 29 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: