Справа № 758/8401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про визнання недійсним протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про визнання недійсним протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та стягнення суми.

Зазначала, що 31.05.2018 на а/д Київ-Харків-Довжанський-126 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, та автомобіля «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

01.06.2018 вона звернулася до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» зі заявою про страхове відшкодування.

У подальшому, представник відповідача запропонував їй підписати протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, зазначивши, що розмір страхового відшкодування складатиме 50 000 грн., а різницю між фактичною шкодою та страховим відшкодуванням вона зможе стягнути з винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

23.06.2018 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 31.05.2018 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , складає 117 580 грн. 68 коп.

Про реальний розмір страхового ліміту за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8529095 від 21.03.2018, забезпеченим транспортним засобом за яким є автомобіль «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , вона дізналась з рішення Яготинського районного суду Київської області від 05.12.2019.

17.01.2020 вона звернулась до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування в межах визначеного ліміту страхування - 100 000 грн. (з урахуванням вже плачених 50 000 грн.).

Жодної відповіді на вказану заяву від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вона не отримала.

Посилаючись на те, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» навмисно ввело її в оману щодо умов підписання протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, просила визнати недійсним протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018 на суму 50 000 грн.

Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь 50 000 грн. невідшкодованого страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8529095 від 21.03.2018 у розмірі 50 000 грн. та сплачений судовий збір.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явилося, про дату, час та місце судового засідання було повідомлене належним чином, причини неявки суду не повідомило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 31.05.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, та автомобіля «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в наслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до протоколу узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 15.06.2018 ОСОБА_1 та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» досягли згоди, що розмір страхового відшкодування за транспортний засіб «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , що пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31.05.2018 по а/д Київ-Харків-Довжанський-126 км. за участю забезпеченого за договором страхування АК8529095 від 21.03.2018 забезпеченого транспортного засобу «MAN», номерний знак НОМЕР_2 , складає 50 000 грн. (далі - протокол) (а.с. 15).

Відповідно до п. 4 протоколу розмір страхового відшкодування за транспортний засіб «Ford Focus», номерний знак НОМЕР_1 , вказаний у п. 1 цього протоколу, встановлено за домовленістю та згодою сторін, є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 1 п. 36.1. ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до абз. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як установлено судом, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач та відповідач досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, про що було складено протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018.

Протокол був підписаний позивачем, зауваження щодо протоколу у позивача були відсутні.

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Оскільки, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протокол узгодження розміру страхового відшкодування від 15.06.2018 був складений сторонами у відповідності до ст. 36 Закону та в силу ЦК України не є правочином, правових підстав для задоволення позову про визнання його недійсним немає.

Так як, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сторони погодили розмір страхового відшкодування, який був виплачений страховиком позивачу (а.с. 19), підстав для стягнення з відповідача 50 000 грн. невідшкодованої частини суми страхового відшкодування немає.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 202, 215 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, про визнання недійсним протоколу узгодження розміру страхового відшкодування та стягнення суми - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Світлана ЗАХАРЧУК