Провадження 2-н/127/5637/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником заявлено вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.07.2020 до 30.09.2021. Водночас до суду із вказаною заявою заявник звернувся 07.09.2023.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, в порядку наказного провадження суд позбавлений права встановлювати наявність/відсутність переривання перебігу строку позовної давності, оскільки не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заборгованість, пред`явлена заявником до стягнення, виникла за межами трирічного строку позовної давності, що в свою чергу, вказує на наявність спору про право.

Таким чином, із поданої заяви вбачаються підстави передбачені п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Крім того, судом у порядку, передбаченому ч. 5 та ч. 7 ст. 165 ЦПК України, отримано інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається із довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 06.10.2023 № 68190 (одержано судом 10.10.2023) про зняття з реєстрації місця проживання боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із вибуттям до нового місця проживання: Вінницька область, Вінницький район, с. Зарванці, з 13.02.2017.

Згідно відповіді Якушинецької сільської ради від 28.11.2023 № 02-12/1924, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, із заяви про видачу судового наказу вбачається вимога про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період з 01.07.2020 із споживача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, пов`язані із споживанням послуг ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в той час, як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом прийнято до уваги, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 , є власником помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак повинен нести витрати з його утримання і обслуговування з 01.07.2020.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу має містити обґрунтування заявлених вимог, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, до заяви обов`язково має бути додано документи, що підтверджують ці обставини.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, заява про видачу судового наказу не містить належного обґрунтування заявлених вимог і достатніх доказів, які б підтверджували ці обставини.

Однак, звертаючись до суду із заявою, заявник на власний розсуд визначився із обґрунтуванням вимог і надав ті документи, на підтвердження викладених обставин, які вважав за потрібне. Тому підстави для застосування судом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні. Водночас, вищевказані обставини повинні бути прийняті до уваги і враховані під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, що є ще однією самостійною підставою, крім встановленої судом підстави згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу в цій частині вимог згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 164, п. 5 і п. 8 ч. 1 ст. 165,ч. 1 і ч. 2 ст. 166, ч. 1 і ч. 2 ст. 167, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ цього Кодексу, після усунення її недоліків.

Внесена сума судового збору Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: