Номер провадження: 22-ц/813/2255/23
Справа № 520/4256/15-ц
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - адвоката Рогожіної Ірини Борисівни на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року, постановлену під головуванням судді Маломуж А.І., про відмову у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

15.09.2021 року АТ «УКРСИББАНК» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Заява була обґрунтована тим, стягувач не був обізнаний про повернення виконавчого документу та не отримував поштою виконавчий лист 520/4526/15-ц.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року у задоволенні заяви АТ «УКРСИББАНК» було відмовлено (а.с.27-28).

В апеляційній скарзі представник АТ «УКРСИББАНК» ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.29-32).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вирішуючи питання про слухання справи у спрощеному позовному провадженні, у відсутності учасників справи, колегія суддів виходить із того, що учасники справи належним чином сповіщені про час і місце судового засідання (а.с. 81-90).

Апеляційний суд враховує клопотання представника АТ «УКРСИББАНК» Терентьєвої Д.Д. про розгляд справи у її відсутності (а.с. 95-97).

Колегією суддів було також враховано, що поштова кореспонденція направлялась боржникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем їх проживання, що підтверджується довідками відділу адресно-довідкової роботи ГУДМ України в Одеській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , (а.с. 94-94-зворот).

Однак, поштова кореспонденція на вказані адреси повернулася до суду з відміткою про те, що адресати відсутні за вказаними адресами (а.с.85-90), що у відповідності до вимог, передбачених ч.1 ст. 131 ЦПК України вважається їх належним сповіщенням.

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, а тому дана постанова прийнята 17.05.2023 року, а датована 29.05.2023 року.

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції більше року (а.с. 46), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність частково задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів втрати виконавчого документу і підстав для поновлення строку для видачі дублікату виконавчого листа матеріали справи не мають (а.с. 27-28).

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.20215 року у справі № 520/4256/15-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСИББАНК», правонаступником якого є АТ «УКРСИББАНК», стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 01.10.2007 року у розмірі 84 809,39 доларів США, що станом на 03.08.2015 року за курсом НБУ становило 1 791 174,32 грн. (а.с. 6-7).

02.10.2015 року Київським районним судом м. Одеси видані виконавчі листи (а.с. 8).

Починаючи з 12.10.2015 року за заявами АТ «УКРСИББАНК»державною виконавчою службою здійснювались виконавчі дії з метою виконання рішення Київського районного суду м.Одеси від 03.08.2015 року.

12.02.2019 року засобами поштового зв`язку АТ «УКРСИББАНК»направило на адресу Другого Київського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 520/4256/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК»заборгованості в розмірі 84 809,39 доларів США (а.с.9). Згідно зворотного рекомендованого повідомлення вищевказана заява з оригіналом виконавчого листа отримана Другим Київським ВДВС м. Одеси 15.02.2019 року (а.с. 11).

У відповідь на запит АТ «УКРСИББАНК» 14.07.2021 року № 32251 Другий Київський ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управлення юстиції (м. Одеса) надав інформацію, що з 23.05.2017 року по 25.04.2018 року на примусовому виконанні відділу перебував виконавчий лист № 520/4256/15-ц, виданий 02.10.2015 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК»грошової суми у розмірі 1 791 174,32 грн. 25.04.2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу без подальшого виконання (а.с. 18).

Інформацію про наявність виконавчого провадження, відкритого за заявою АТ «УКРСИББАНК» від 04.02.2019 року Другим Київським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) АТ «УКРСИББАНК» не надано.

Крім того, відомостей про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №520/4256/15ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК»84 809,39 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.08.2015 року становило 1791174,32 грн., Автоматизована система виконавчого провадження також не містить.

Таким чином, з наведеного слід зробити висновок, що за заявою АТ «УКРСИББАНК» від 04.02.2019 року виконавче провадження за виконавчим листом № 520/4256/15-ц не відкривалось і ніякі дії не вчинювались.

Враховуючи, що стягувач разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надіслав на адресу виконавчої служби оригінал виконавчого документу, що підтверджується поштовим відправленням, та відомості про відкриття виконавчого провадження відсутні, можливо дійти висновку про втрату виконавчого листа не з вини стягувача АТ «УКРСИББАНК» .

Тому, зважаючи на те, що виконавчий лист втрачено не з вини стягувача, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого документу.

Також суд першої інстанції дійшов хибного і необґрунтованого висновку про те, що АТ «УКРСИББАНК» з розумним інтервалом часу не цікавилося провадженням у справі, добросовісно не користувалося належними йому процесуальними правами щодо неухильного виконання процесуальних обов`язків стягувача.

Крім того, у своїй заяви АТ «УКРСИББАНК»ставив питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі пред`явлення виконавчого листа до виконання, строк виконання судового рішення переривається.

повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З урахуванням положень ст. 12 цього Закону строк пред`явлення виконавчого листа №520/4256/15-ц перервався 15.02.2019 року у зв`язку з пред`явленням стягувачем виконавчого листа до виконання та отримання його відділом державної виконавчої служби, що підтверджується зворотнім повідомленням, і розпочався знову 16.02.2019 року. Тобто фактично строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплинув 16.02.2022 року, однак не сплинув на час постановлення оскаржуваної ухвали суду - 02.11.2021 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, АТ «УКРСИББАНК»звернулось до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа 15.09.2021 року (а.с. 1-2), тобто до закінчення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином, зважаючи на те, що стягувач звернувся до суду із заявою про поновлення строку в межах строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви, в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду скасувати і прийняти постанову, якою заяву, в частині видачі дублікату виконавчого листа, задовольнити.

Крім того, відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, на 50%, з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 1135,00 грн. (а.с. 39).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» - адвоката Рогожіної Ірини Борисівни задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 520/4256/15-ц за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, боржник ОСОБА_2 , сума стягнення: 84809,39 доларів США (вісімдесят чотири тисячі доларів 39 центів США), яка згідно курсу валют Національного Банку України станом на 03.08.2015 року складала 1 791 174,32 грн. (один мільйон сімсот дев`яносто одна гривня сто сімдесят чотири гривні 32 копійки).

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», , судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.05.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра