КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/7722/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4105/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Семенюк Т.А.

Суддів: Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року в справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,-

В С ТА Н О В И В :

У липні 2022 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулось до суду першої інстанції із даним позовом, посилаючись в обґрунтування на те, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться на балансі позивача. За період з 01.05.2015 по 01.06.2022 надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачу, яка є власником квартири у вказаному будинку. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок. Відповідач отримувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте не уклала відповідний договір про надання вказаних послуг з позивачем. Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті послуг утворилася заборгованість за період з 01.05.2015 по 01.06.2022 за надані позивачем послуги у сумі 27279,35 грн. У добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити заборгованість перед позивачем.

Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 27279,35 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року позовні вимоги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (кварплату) за період з 01.05.2015 по 01.06.2022 у сумі 13 639, 68 грн. та судовий збір у розмірі 1 240, 50 грн.

Відмовленоу задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, директор КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» Латанюк Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та проживаючих у ній осіб, а не лише відносно частки власності у квартирі.

Вказував, що судом не враховано те, що відповідачем не надано договору укладеного між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідченого нотаріально (ч.4 ст.358 ЦК України).

Зазначав, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування.

Посилався на те, що відповідач порушує права позивача, у зв`язку з несплатою за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядкуст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини спірної квартири, тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість з урахуванням частки кожного окремо, тобто 1/2 частки від суми боргу, нарахованого позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розмір часток власності яких становить 1/2, 1/3 та 1/6, відповідно, що підтверджується копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.05.2021 №258394377.

Власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 09.06.2021 №02/01/05-90.

Згідно з рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 №41/10 майно територіальної громади вказана рада зі свого балансу передала на баланс КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району», в тому числі будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, з 01.05.2015 знаходиться на утриманні та обслуговуванні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», який надавав житлово-комунальні послуги, зокрема послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

На виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання житлово-комунальних послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» були укладені відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо), які після набуття підприємством надаються споживачам.

Факт надання житлово-комунальних послуг та їх вартості підтверджується рішенням Голосіївської районної в м. Києві ради від 19.10.2010 №41/10, рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270, інформацією щодо фактичних та нормативних витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.04.2015 №442 щодо встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 №668, копіями договорів з виробниками житлово-комунальних послуг (вивіз сміття, вивіз листя та снігу, електропостачання, обслуговування ліфтів тощо).

Відповідно до розрахунків заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.05.2015 по 01.06.2022 за послуги щодо утримання будинку та прибудинкової території складає 27279,35 грн.

За цей період відповідач ОСОБА_1 надані послуги не оплачувала.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п.10 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 13 березня 2019 року у справі №521/3743/17-ц, від 19 серпня 2020 року у справі №703/2200/15-ц, від 15 квітня 2021 року у справі №638/5001/17.

При цьому, послуги, вартість яких залежить від кількості осіб, які зареєстровані у квартирі - вивезення побутових відходів та від площі квартири - послуги з теплопостачання та утримання будинку і прибудинкової території, повинні оплачуватися співвласниками згідно своєї частки.

У постанові Верховного суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розмір часток власності яких становить 1/2, 1/3 та 1/6, відповідно, що підтверджується копією інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.05.2021 №258394377.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що свої зобов`язання відповідач, як споживач послуг, належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01 травня 2015 року по 01 червня2022 року у розмірі 27 279, 35 грн.

Виходячи з доказів, які наявні в матеріалах справи, судом першої інстанції вірно враховано, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини вказаної квартири, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість з урахуванням частки у сумі 13 639, 68грн., тобто 1/2часткивід суми боргу, нарахованого позивачем.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири та проживаючих у ній осіб, а не лише відносно частки власності у квартирі, спростовуються вищевикладеним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачами не надано договору укладеного між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном, колегія суддів відхиляє, оскільки укладення чи не укладення вказаного договору не має правового значення для вирішення вказаного спору, оскільки кожний співвласник несе зобов`язання за послуги з утримання будинку та прибудинкової території пропорційно його частки співвласника.

При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до інших співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення з них заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Доводи апеляційної скарги про те, що співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з осіб, які не залучені до участі в справі в якості співвідповідачів, які по закону несуть солідарну відповідальність за сплату житлово-комунальних послуг, позбавляє останніх права подати до суду заяви, заперечення, в тому числі і заяви щодо застосування строку позовної давності.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді