Провадження № 2/344/715/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

представника позивача Либовка А.,

представників відповідача Верешко М.І., Андрусяк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Прокуратури Івано-Франківської області про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що за позивачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак в наступному він дізнався, що майно перебуває під арештом за постановою слідчого. Кримінальне провадження закрито у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила злочин та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тому позивач просив суд усунути перешкоди в здійсненні права власності, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача надала перед судом пояснення про те, що слідчим накладено арешт на спірну квартиру; подано запит про стан кримінального провадження; 23/05/2006 провадження зупинено; повідомлення про підозру не пред`явлено; відомості в ЄРДР внесено за ч. 1 ст. 190 КК України; підозрюваний та потерпілий померли; в лютому 2022 залучено родичку потерпілого, яка подала заяву про закриття кримінального провадження; кримінальне провадження закрито через не встановлення особи і завершення строку притягнення до кримінальної відповідальності; просила стягнути витрати в солідарному порядку з відповідачів.

В судовому засіданні представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що фактичні обставини позову не заперечуються; справу закрито судом; судом не вирішено питання про скасування арешту майна; можливості для прокурора скасувати постанову по закритому провадженні немає; «…скасування арешту майна в принципі не заперечую, але повноважень у прокурора для самостійного скасування немає…».

В судовому засіданні представник відповідача надала перед судом пояснення про те, що вимог до прокуратури немає, тому в позові до прокуратури просила суд відмовити; арешт майна на час закриття провадження не скасовано саме тим судом, до обов`язків якого належало закриття кримінального провадження.

Представник ГУНП в Івано-Франківській області просив суд залучити в якості співвідповідача Прокуратуру Івано-Франківської області, що і було здійснено судом, оскільки позивачем не виконано його відповідного обов?язку за змістом позову.

01/04/2021 відповідачем повідомлено представника позивача про те, що досудове розслідування проводилось в справі №264475 від 15/03/2006 за ч. 4 ст. 190 КК України, 15/03/2006 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 ; 23/05/2006 провадження в справі зупинено у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила злочин, обвинувачення нікому не пред?явлено, на даний час слідчі дії не проводяться, кримінальна справа зберігається в архіві.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14/07/2022 задоволено звернення прокурора окружної прокуратури Лизака Р.В. про закриття кримінального провадження №0000424 у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За змістом ухвали Івано-Франківського міського суду від 14/07/2022 згідно висновку від 26/06/2006 підпис та запис ОСОБА_2 в другому примірнику довіреності ВВТ948152 в графі «Підпис довірителя» та підпис від імені ОСОБА_2 в графі книги 343 «Реєстр реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Українець В.В.» виконані однією особою, але не ОСОБА_2 .

Таким чином довіреність від ОСОБА_2 була підробленою.

Крім цього, підпис і запис в реєстрі нотаріальних дій від імені ОСОБА_2 були підроблено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Отже на підставі підроблених довіреності та запису і підпису в реєстрі нотаріальних дій не може бути визнано позбавлення права власності ОСОБА_2 , оскільки це безпосередньо суперечить принципу неприпустимості позбавлення права власності ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови КЦС Верховного Суду від 10/11/2023 у справі №755/12702/22 суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex oficio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.

Тлумачення обставини підроблення довіреності і підпису та запису в реєстрі нотаріальних дій з врахуванням принципу розумності і законності передбачає необхідність застосування ex oficio правового наслідку підроблення документу про волевиявлення дійсного власника майна.

Так дійсний власник спірного майна ОСОБА_2 не видавав довіреність про вчинення будь-яких дій щодо спірної квартири, яка йому належить.

Виходячи з принципу судочинства jura novit curia суд знає закони, неправильна юридична кваліфікація стороною спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, відтак при розгляді справи суд має самостійно перевірити доводи сторін щодо застосування закону, який регулює спірні правовідносини та надати правильну правову кваліфікацію цим відносинам і зобов`язанням сторін (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 905/2419/18).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, спрямований на незаконне позбавлення права власності ОСОБА_2 на його квартиру суперечить п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України, в якій проголошено неприпустимість позбавлення права власності ОСОБА_2 , а тому спрямований на незаконне заволодіння майном і з цієї підстави також порушує публічний порядок, що вказано в ч. 1 ст. 228 ЦК України.

В ч. 2 ст. 228 ЦК України вказано, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

По-перше, правочин, що вчинений на підставі підробленої довіреності від імені ОСОБА_2 порушує публічний порядок та з цієї правової підстави є нікчемним.

По-друге, правочин, що вчинений на підставі підроблених підпису і запису в реєстрі нотаріальних дій від імені ОСОБА_2 порушує публічний порядок та з цієї правової підстави є нікчемним.

Кожна із вказаних обставин є достатньою і самостійною правовою підставою нікчемності позбавлення ОСОБА_2 його права власності на спірну квартиру.

Отже правочин від імені ОСОБА_2 є нікчемним, не підлягає визнанню недійсним, а тому у ОСОБА_1 не виникли будь-які права на спірну квартиру за нікчемним правочином.

Арешт квартири АДРЕСА_1 будь-яким чином не порушує будь-які права ОСОБА_1 , оскільки правочин за підробленою довіреністю і за підробленим підписом та за підробленим записом в реєстрі нотаріальних дій є нікчемним.

Підроблена довіреність від імені ОСОБА_2 є нікчемним правочином з підстави, що вказана в ч. 2 ст. 228 ЦК України.

Будь-яких правових наслідків нікчемна довіреність не має, крім тих, які пов`язані з її нікчемністю.

Відповідно до змісту ухвали Івано-Франківського міського суду від 14/07/2022 було проведено впізнання приватним нотаріусом Шуляра В.І. та ОСОБА_3 за фотознімками і допитана нотаріус не впізнала в особах, які прибули на вчинення правочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не прибували до нотаріуса для вчинення правочину від імені ОСОБА_2 .

Будь-яких прав за нікчемним правочином не виникає, а його визнання недійсним за змістом ЦК України не потребується.

Так само і будь-яких прав підроблена довіреність для будь-кого не встановлює.

Позивачем не доведено перед судом, що підроблена довіреність від імені ОСОБА_2 є дійсною.

Позивачем не доведено перед судом, що підроблені підпис і запис представника власника в реєстрі нотаріальних дій від імені ОСОБА_2 є дійсними.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже саме до обов`язку позивача належало доведення перед судом дійсності правочину за підробленою довіреністю від імені ОСОБА_2 , а також дійсності правочину за підробленим підписом і записом в реєстрі нотаріальних дій від імені ОСОБА_2 .

Відповідного обов`язку позивачем та його представником не виконано.

Крім цього, в ухвалі Івано-Франківського міського суду від 18/08/2022 вказано, що відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження №0000424 позивачу ОСОБА_1 було роз`яснено права підозрюваного та обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Таким чином у позивача був процесуальний статус у кримінальному провадженні №0000424 підозрюваний, що вже встановлено зазначеною ухвалою суду.

Разом з цим ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18/08/2022 адвокату Либовці А.В. роз`яснено положення ч. 6 ст. 126 КПК України в редакції від 1960 року, відповідно до якого скасування арешту майна, що вчинений за постановою слідчого на підставі КПК України від 1960 року, здійснюється за постановою слідчого з підстав і в порядку, що вказаний в КПК України 1960 року.

Так, в п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже скасування арешту на спірне майно не належало до компетенції Івано-Франківського міського суду за ухвалою від 14/07/2022.

Таким чином пояснення представника прокуратури Андрусяк Н.А. про обов?язок суду в скасуванні арешту майна за ухвалою від 14/07/2022 прямо суперечать ухвалі Івано-Франківського міського суду від 18/08/2022 та ч. 6 ст. 126 КПК України в редакції від 1960 року і п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року.

Однак відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Так, адвокат позивача надала усні та письмові пояснення місцевому та апеляційному суду про те, що підозра в кримінальному провадженні нікому не пред?явлена, однак за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18/08/2022 вказано, що відповідно до досліджених матеріалів кримінального провадження №0000424 позивачу ОСОБА_1 було роз?яснено права підозрюваного та обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.

Крім цього, безпосередньо в постанові слідчого від 16/03/2006 вказано накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_1 .

Отже, адвокат позивача надала суду неправдиві пояснення щодо обставин спору, що належить до форм введення суду в оману та є зловживанням відповідним правом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Прокуратури Івано-Франківської області про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.