ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4078/23 Справа № 210/133/23 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №210/133/23 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року, ухвалене у складі судді Вікторович Н.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з даним позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 серпня 2022 року під час виконання трудових обов`язків на дільниці №22 Шахтоуправління з підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» стався нещасний випадок із смертельним наслідком із її сином ОСОБА_2 .

Відповідно до акту форми Н-1/П, проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15 серпня 2022 року о 14 год.00 хв. на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», , комісія з розслідування нещасного випадку провела розслідування в період з 15 вересня 2022 року по 22 вересня 2022 року. Оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з наданою документацією: технічною, технологічною, нормативною, висновком судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР», ознайомившись з пояснювальними записками та опитавши причетних осіб, з`ясувавши обставини та причини випадку, дійшла висновку, що нещасний випадок з прохідником дільниці №22 ШУ ОСОБА_2 , - пов`язаний з виробництвом.

Актом Н-1/П про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 22 вересня 2022 року встановлена причина настання нещасного випадку: основна - погіршення стану здоров`я підривника (підземного) дільниці №22 ШУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Втративши свого сина, рідну людину, що має безповоротну дію, вона (позивач) зазнала душевних страждань, що призвело до істотних вимушених змін у її житті. Вона втратила турботу, моральну та матеріальну підтримку близької людини. Син ОСОБА_2 був для неї опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішенням різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті. Її (позивача) не полишають думки про смерть сина, що навіює на неї смуток, спричиняє душевні страждання та майже щоразу викликає головні болі, знервованість та болі в області серця. Для неї дуже важко сприймається той факт, що вона пережила смерть свого сина, при тому що якихось тяжких захворювань він не мав і смерть його наступила несподівано для всіх.

У зв`язку з цим просила стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, суму грошових коштів у розмірі 500 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено - стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди, завданої внаслідок смерті працівника на виробництві у розмірі 500 000 гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду змінити, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, що вказували б на те, що він дійсно зазнає моральних страждань, оскільки позивачем не доведено вину відповідача щодо завдання позивачу шкоди в наслідок якої у нього виникло б право на відшкодування моральної шкоди, а відтак у позивача апріорі не може виникнути моральних страждань без існування завданої йому шкоди. Позивачем не було надано жодного доказу в обґрунтування своїх доводів з урахуванням характеру і обсягу душевних страждань, взагалі не вмотивовано та не обґрунтовано висновок щодо розміру морального відшкодування. Правила ст.1167 ЦК регулюють позадоговірні (деліктні) відносини, тому її дія не поширюється на договірні правовідносини. Правовідносини, що існували між позивачем та скаржником ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди.

Від представника позивача надійшов відзив, у якому він просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Зазначив, що відповідач не створив таких умов праці, в яких син позивача міг би виконувати покладені на нього обов`язки безпечно, внаслідок чого син позивача загинув під час виконання роботи на робочому місці. Невірними є доводи відповідача про завищений розмір розмір моральної шкоди, адже при її визначенні суд врахував всі обставини справи, та розмір відповідає характеру та тривалості душевних страждань нервових переживань позивача.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти апеляційної скарги, просив її відхилити.

Відповідач в судове засідання 24.05.2023 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Центрально-Міським відділом РАЦС в м. Кривий ріг, актовий запис 1087, ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_1 є мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть від 17.08.2022 року виданого Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії НОМЕР_2 , актовий запис №2025 (а.с.11).

ОСОБА_4 був прийнятий 01.05.2001 року на посаду підривника (підземного) до Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» Шахтоуправління з підземного видобутку руди відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_3 (а.с.12-15).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15 серпня 2022 року, від 22 вересня 2022 року, затвердженим в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровської області 30 вересня 2022 року встановлено наступні обставини нещасного випадку.

08 годині 00 хвилин зміна разом з підривником (підземним) ОСОБА_2 попрямували до кліті для спуску в шахту.

О 08 годині 15 хвилин, спустившись на горизонт 1045 м., ОСОБА_2 разом з іншими працівниками зміни, вирушили в спеціальному поїзді, складеного з електровозу контактного 14К та пасажирського вагону ВІШ-18, до складу вибухових матеріалів (ВМ) горизонту 1040 м. для отримання ВМ та їх доставки до місця виконання робіт згідно письмового наряду.

Біля складу ВМ був сформований склад з 2-х машин транспортно-заряджальних (МТЗ). Приблизно о 09 годині 10 хвилин, ланка працівників у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , разом з майстром ОСОБА_8 та начальником дільниці ОСОБА_9 , причепили склад МТЗ до електровозу 14К №4 під керуванням ОСОБА_10 , сіли до вагону ВПШ-18, та попрямували до ствола «Східна» горизонту 1045 м. для перепуску цього составу з горизонту 1045 метра на горизонт 1135 м.

Після перепуску складу, ланка працівників разом з ОСОБА_2 , майстром гірничим ОСОБА_8 та начальником дільниці ОСОБА_9 поїхали до блоку 191 осі горизонту 1135 м.

Об 11 годині 30 хвилин, доїхавши до сполучення з похилою виробкою 197 осі горизонту 1135 м., ланка працівників разом з ОСОБА_2 та майстром ОСОБА_8 вийшли з вагону і пішки попрямували по похилій виробці з горизонту 1135 м. на горизонт 1095 м. (довжина похилої виробки 180 метрів), а ОСОБА_10 разом з начальником дільниці ОСОБА_9 , поїхали до блоку 191 осі горизонту 1135 метрів для установки МТЗ в орт-заїзд.

Прибувши до сполучення орта 193 осі горизонту 1095 м. з польовим штреком, працівники ланки разом з ОСОБА_2 зупинились на відпочинок. Майстер гірничий ОСОБА_8 пішов оглянути робочі місця та виконав заміри повітряного середовища на вміст СО.

ОСОБА_2 вдягнув прогумований костюм та разом з іншими членами ланки продовжив чекати подальших вказівок. О 12 годин 08 хвилин, до сполучення орта 193 осі горизонту 1095 м. з польовим штреком прибув заступник головного інженера ОСОБА_11 і ОСОБА_2 поскаржився йому на погане самопочуття, а саме на шум у вухах, слабкість та задишку.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 допомогли ОСОБА_2 зняти прогумований костюм і посадили на дошку, а ОСОБА_11 попрямував до камери аварійного повітряпостачання (КАПП) блоку 191 осі горизонту 1095 м. щоб викликати медичного фельдшера для надання першої медичної допомоги.

О 12 годині 30 хвилин, фельдшер підземного здоровпункту ПП «Стіл Сервіс» отримала виклик від ОСОБА_11 з приводу погіршення стану здоров`я ОСОБА_2

О 13 годині 00 хвилин, фельдшер прибула до сполучення орта 193 осі горизонту 1095 м. з польовим штреком, оцінила стан здоров`я ОСОБА_2 та надала першу медичну допомогу. Стан здоров`я ОСОБА_2 не покращився.

О 14 годині 40 хвилин ОСОБА_2 , у супроводі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був доставлений до поверхового здоровпункту. О 15 годині 43 хвилини підривника (підземного) ОСОБА_2 машиною швидкої допомоги відправили до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР.

Знаходячись у лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_2 помер у реанімаційному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР.

Відповідно до Акту №21 (форма Н-1/П) спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 15 серпня 2022 року о 14 год. 00хв., комісія із спеціального розслідування нещасного випадку, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з висновком судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» про причину смерті потерпілого, з пояснювальними записками та опитавши свідків та причетних осіб, вивчивши технічну документацію, керуючись п.33 та на підставі підпункту 6 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337, дійшла до висновку, що погіршення стану здоров`я підривника (підземного) дільниці №22 (заряджання глибоких свердловин та видачі вибухових матеріалів) ШУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_2 , 1978 року народження, що сталося 15.08.2022 року, пов`язане з виробництвом (одноголосним рішенням).

У вказаному Акті про нещасний випадок від 22.09.2022 року зазначено вид події: погіршення стану здоров`я та причину нещасного випадку: незадовільний стан здоров`я. Відсутні особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці. (а.с.16-21)

Згідно листа від Комунального підприємства «Криворізька міська лікарня №2» КМР від 29.08.2022 №757-В, встановлено: діагноз клінічний (посмертний) основний: Ділятаційна кардіоміопатія. Гіпертонічна хвороба II, ст.1. Легенева гіпертензія IІ ст. Ускладнення основного: Параксизмальна фібриляція передсердь. СН IIБ. Асистолія. Конкуруючий діагноз: Венозний тромбоемболізм. ТЕЛА високого ризику. Гостре легеневе серце. Гостра легенева недостатність (а.с.20 зв. бік).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1881 від 17.08.2022 року вказано, що хворобою, що призвела до смерті, є гостра недостатність кровообігу, гострий трансмуральний інфаркт нижньої стінки міокардії (а.с.22).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці, проведення адміністрацією підприємства недостатнього контролю за використанням робочого часу працівниками цеху та за додержаннями вимог нормативних актів про охорону праці позивачка втратила свого чоловіка. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому її душевні страждання будуть тривати і надалі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із частиною 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв`язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого, виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст.32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Колегія суддів погоджується із визначеними судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначений ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив обставини справи, характер і тривалість моральних страждань позивача, яка втратила сина обставини виникнення професійного захворювання та смерті її сина - ОСОБА_2 , істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи у даній частині, а стосуються переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 24 травня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв