КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1631/22
Провадження № 2-зз/534/2/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Морозова В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бакая С.О.

представника заявника Бойченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування арешту та заборон, як заходів забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Бойченко Г.В. звернулася до суду з заявою, в якій прохає скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.08.2002 накладених на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 183 м?.

В обґрунтування заявлених вимог представник ОСОБА_1 адвокат Бойченко Г.В. посилається на те, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.06.2005 у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фонду комунального майна виконкому Комсомольської міської ради, відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комсомольської міської ради, приватної виробничої комерційної фірми «Валері», товариства з обмеженою відповідальністю «Шарттекс» про відшкодування матеріальної шкоди було ухвалено рішення. Під час розгляду вказаної справи вживалися заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_4 , яке знаходилося за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.08.2002. ОСОБА_1 не був стороною у вказаній справі. Нежитлові приміщення інвентарного складу за вказаною адресою складаються з декількох споруд, які належать на праві власності різним особам, але мають єдину поштову адресу: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником будівлі літ. «У» (183,0 м2), яка складається з трьох приміщень №1, №2, №3. Оскільки в ухвалі суду від 27.08.2002 не було конкретизовано будівлі, а вказано лише адреси, арешт було накладено на всі приміщення.

Ухвалою суду від 10.01.2023 заява представника ОСОБА_1 адвоката Бойченко Г.В. прийнята до розгляду.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, заявник до суду не з`явився.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бойченко Г.В. на задоволенні заяви наполягала.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як убачається з відомостей з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на нежитлову будівлю, а саме інвентарний склад за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2009 № 2-1612/09. З вказаного витягу убачається, що на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого ОСОБА_4 , накладено обтяження у виді арешту на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.08.2002.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.02.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 09.10.2009 по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Комсомольської міської ради, виконкому Комсомольської міської ради про захист права власності у виді заборони виді заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії по відчуженню, передачі в заставу нежитлової будівлі інвентарного складу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Комсомольського міського суду Полтавської області адвокату Бойченко Г.В. на адвокатський запит щодо видачі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.08.2002, повідомлено, що у справі № 2-07/05 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , фонду комунального майна виконкому Комсомольської міської ради, відкритого акціонерного товариства «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комсомольської міської ради, приватної виробничої комерційної фірми «Валері», товариства з обмеженою відповідальністю «Шарттекс» про відшкодування матеріальної шкоди 13.06.2005 було ухвалено рішення. Відповідно до Інструкції «Про порядок передання до архіву суду, зберігання в ньому, відбору та передання до державних архівних установ судових справ та документів діяльності суду» та «Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням зберігання», строк зберігання вказаної категорії справ становить 5 років. Судова справа № 2-07/05 знищена, а оригінал судового рішення міститься в архіві суду. Згідно алфавітним покажчикам та архівним номенклатурним справам з оригіналами судових рішень за 2002-2005 рр. справа про накладення арешту на майно ОСОБА_4 не розглядалася.

Відповідно до ч.1, 2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно із ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_1 не був учасником справи, в межах розгляду якої було накладено арешт на майно по АДРЕСА_1 , де в тому числі знаходяться і належні йому нежитлові приміщення, що може порушувати його права як власника, а тому заява представника ОСОБА_1 адвоката Бойченко Г.В. про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту та заборон, як заходів забезпечення позову задовольнити повністю.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 27.08.2002 накладених на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 183 м?.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову після набрання законної сили надсилати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Ю.Морозов