Справа№938/201/23
Провадження № 2/938/108/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю: секретаря судових засідань Мартищук Н.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: Акціонерного товариства "Універсал Банк",

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про стягнення 26 776,34грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 26 776,34грн.

Ухвалою суду від 06.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 24.04.2023.

12.04.2023 через канцелярію суду відповідач ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що ним сплачено наявну у нього суму заборгованості та судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду на загальну суму 14 500,00 грн. До заяви долучив платіжне доручення "АТ КБ "ПриватБанк" №P24AD2289 від 11.04.2023.

14.04.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача АТ "Універсал Банк" Мєшнік К.І., про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернення судового збору.

Оскільки, судом, при вивченні матеріалів справи та заяв сторін по справі, було встановлено, що сума заборгованості ОСОБА_1 згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості, долученого до неї станом на 13.12.2022 становила 26 776,34грн, а згідно поданої відповідачем заяви та платіжного доручення від 11.04.2023 ним сплачено заборгованість за кредитним договором та суму судових витрат на загальну суму 14 500,00 грн, судом, з метою повного та всебічного встановлення обставин справи, зокрема, з`ясування суми заборгованості, судове засідання було відкладено на 11.05.2023.

26.04.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача АТ "Універсал Банк" Мєшнік К.І. (Вх.№ЕП-528/23, про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору. Також представник просив суд повернути позивачу сплачений судовий збір.

В судове засідання 11.05.2023 учасники справи не з`явились, причин неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку судових повісток на електронну адресу позивача та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу.

Оскільки заява позивача від 26.04.2023 не містила жодних посилань на те, яка сума заборгованості була погашена відповідачем, та яка сума заборгованості залишились, чи спір відсутній повністю, чи тільки в частині сплаченої відповідачем суми 14 500,00грн, що перешкоджало суду в повній мірі перевірити чи дійсно спір між сторонами припинився, та вирішити клопотання про закриття провадження у справі, розгляд справи було відкладено на 24.05.2023.

В судове засідання 24.05.2023 учасники справи не з`явились.

22.05.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких він зазначив, що після подання позову до суду, відповідачем було погашено заборгованість в повному обсязі. До письмових пояснень долучив банківську виписку про рух коштів по рахунку відповідача та довідку про відсутність заборгованості.

Також представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, законодавець визначив, що суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання, учасника справи або його представник, у випадку їх неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, оскільки позивач заявив клопотання про розгляд справи без його представника, а відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи без участі позивача та відповідача, та вирішення клопотань про закриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Правова позиція позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, у позовній заяві позивач посилається на те, що 30.12.2019 відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 30.12.2019. Відповідно до змісту Анкети-заяви, визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Однак відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором від 30.12.2019, в частині погашення заборгованості по кредиту у строки та розмірах визначених умовами договору.

Станом на 13.12.2022 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 30.12.2019 року становила 26 776,34 грн.

В ході розгляду справи, позивач подав клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку із відсутністю предмету спору та письмові пояснення, в яких зазначив, що заборгованість в розмірі 26 776,34 грн, була погашена відповідачем у повному обсязі, шляхом здійснення наступн6их платежів: 27.12.2022 - 9 000,00грн; 07.02.2023 2 000,00грн; 21.02.2023 2 000,00грн;01.03.2023 2 000,00грн; 11.04.2023 14 500,00грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов не подав. Подав письму заяву, в якій зазначив, що ним погашено наявну у нього суму заборгованості та судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду, та долучив платіжне доручення "АТ КБ "ПриватБанк" №P24AD2289 від 11.04.2023. на загальну суму 14500,00 грн

Фактичні обставини встановлені судом.

Так, ОСОБА_1 підписав формуляр Анкети-заяву до Договору про надання банківських послуг від 30.12.2019 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20000грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві.

До вказаної анкети-заяви банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк».

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 13.12.2022 року становить 26 776,34 грн.

Оцінка суду.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (АТ «Універсал банк») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 і 4 ст. 12 ЦПК України);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 підписав формуляр Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 30.12.2019 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Скріпивши заяву підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів та повернути кредит та сплатити відсотки.

Свої зобов`язання за кредитним договором (платіжна картка НОМЕР_1 ) відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував, внаслідок чого згідно долученого до справи розрахунку, станом на 13 грудня 2022 року в нього виникла заборгованість в сумі 26 776,34грн.

22.05.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких він зазначив, що після подання позову до суду, відповідачем було погашено заборгованість в повному обсязі. До письмових пояснень долучено банківську виписку про рух коштів по рахунку відповідача та довідку про відсутність заборгованості. Також представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається із письмових пояснень позивача, які надійшли до суду 22.05.2023, заборгованість відповідача в розмірі 26 776,34 грн, була погашена відповідачем у повному обсязі, шляхом здійснення наступних платежів:

?27.12.2022 - 9 000,00грн;

?07.02.2023 2 000,00грн;

?21.02.2023 2 000,00грн;

?01.03.2023 2 000,00грн;

?11.04.2023 14 500,00грн.

Здійснення відповідачем вказаних платежів підтверджується долученою позивачем до матеріалів справи банківською випискою по рахунку відповідача (платіжна картка НОМЕР_2 ) станом на 17.05.2023 (а.с.17-20).

Окрім того, згідно наданої позивачем довідки про заборгованість (а.с.21), станом на 17.05.2023 у відповідача ОСОБА_1 відсутня заборгованість по рахунку (платіжна картка НОМЕР_1 ).

Таким чином, станом на 24.05.2023 заборгованість відповідачем погашена в повному обсязі та предмет спору у даній справі відсутній.

Разом з тим, аналіз здійснених відповідачем платежів свідчить, що частина коштів в сумі 15 000,00грн сплачена відповідачем ще до моменту подання позову до суду (22.03.2023 дата здачі позовної заяви на пошту) та до моменту відкриття провадження у справі (06.04.2023), а частина коштів в сумі 14 500,00грн сплачена відповідачем уже після подання позову до суду.

Таким чином предмет спору щодо частини позовних вимог в сумі 15 000,00грн був відсутній ще до подання позову до суду та відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року, справа № 13/51-04, провадження № 12-67гс19 (п. 4.15) зазначила, що закриття провадження у справі можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача боргу в сумі 15 000,00грн слід відмовити за їх безпідставністю.

Щодо позовних вимог в частині стягнення із відповідача решти суми боргу в розмірі 11 776,34 грн, то провадження у справі в цій частині слід закрити за відсутністю предмету спору.

Судові витрати.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до платіжного доручення №9 від 08.03.2023, при поданні позову до суду прокурором було сплачено судовий збір в сумі 2 684,00грн.

Оскільки судом відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення із відповідача 15 000,00грн боргу, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 503,57грн, слід залишити за позивачем, що є пропорційним розміру позовних вимог у задоволення яких відмовлено.

В той же час, оскільки провадження по справі в частині стягнення із відповідача решти суми боргу в розмірі 11 776,34 грн закрито, у зв`язку із відсутністю предмету спору, і позивачем заявлено клопотання про повернення судового збору, йому слід повернути судовий збір в сумі 1180,43грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 49, 76-81,89, 141, 255, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Універсал Банк" до відповідача: ОСОБА_1 про стягнення частини заборгованості в сумі 15 000,00грн відмовити.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до відповідача ОСОБА_1 щодо стягнення частини заборгованості в сумі 11 776,34грн, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 503,57 грн залишити за позивачем.

Повернути Акціонерному товариству "Універсал Банк" з Державного бюджету України частину судового збору в сумі 1 180,43 грн, сплаченого згідно платіжного доручення №9 від 08.03.2023.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Універсалбанк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_3 ;

Суддя Роман ДЖУС