Провадження№2/522/2263/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.,

За участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2019 року Приморська районна адміністрація звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позивними вимогами в яких просить виселити ОСОБА_1 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року квартиру АДРЕСА_2 визнано відумерлою та в подальшому зареєстровано право власності за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідач продовжує незаконно займати зазначену квартиру без жодних законних підстав, а відтак Відповідач має бути виселений без надання іншого житла. У зв`язку з чим, Позивач просив виселити Відповідача з квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

20 квітня 2020 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що Відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав того, що Відповідач не приймала участь у розгляді справи № 522/23406/17.

Протокольною ухвалою суду від 20 липня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до слухання по суті.

Ухвалою суду від 19 травня 2021 року запинено провадження по справі до розгляду справи № 522/23406/17 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою суду від 21 липня 2023 року поновлено провадження по справі.

В судове засідання 23 листопада 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Представник Позивача надав заяву про слухання справи за відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року по справі № 522/23406/17 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою, встановлено, що « ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 25.08.2010 року реєстратором Другого Малиновського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено актовий запис №799 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщини, що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , заг. пл.. 52,9 кв.м, у тому числі житловою 23,8 кв.м., що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2002 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради №167219 від 15.03.2002 року. Особовий рахунок № НОМЕР_2 також був відкритий на ім`я ОСОБА_2 ..

Згідно з довідкою за формою №1 (виписка з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації), виданої посадовими особами КП ЖКС «Порто-Франківський», та довідками за формою А та Б від 22.06.2017 року ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з листом, наданим ЖКС «Порто-Франківський» від 03.07.2017 року №П-507, на даний час у вищевказаній квартирі мешкає ОСОБА_1 ..

Між тим, згідно з Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.11.2017 року №50036863, спадкова справа до майна померлої не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно з Витягом зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27.11.2017 року №50036869, ні заповіти, ні спадкові договори спадкодавцем ОСОБА_2 не складались.

Зазначене підтверджено витребуваними судом інформаційними довідками зі спадкового реєстру №51501125 та №51501132, згідно яких відсутні реєстрації заповіту та спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_2 »

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року по справі № 522/23406/17 задоволено заяву Одеської міської ради. Визнано спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , заг. пл.. 52,9 кв.м, у тому числі житловою 23,8 кв.м. відумерлою.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси залишено без змін.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року набрало законної сили 17 лютого 2023 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів, що підтверджується актом обстеження КП ЖКС «Порто-Франківський» від 16 вересня 2019 року.

Таким чином, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без жодних правових підстав.

При цьому, Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростували зазначене твердження.

В матеріалах справи відсутні відомості, що Приморською районною адміністрацією надавався дозвіл та документи на вселення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.58 ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер, який видається на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради.

Зокрема, ст. 61 ЖК Української СРСР передбачено користування жилим приміщенням у будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відтак, єдиною підставою укладення договору найму щодо оспорюваної квартири є ордер.

Проте, відповідач такий ордер не отримував.

Стаття 65 ЖК України встановлює, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Передача житла у найм регулюються цивільним законодавством.

Статтею 817 ЦК України передбачено, що наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому.

Позивач, як орган місцевого самоврядування уповноважений на укладення договорів найму житла, що знаходиться у комунальній власності, не надавав своєї згоди на вселення відповідача у спірну квартиру.

Відповідно до п.2.7. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VII від 26.04.2017 року, райадміністрація вирішує житлові питання, у тому числі щодо видачі ордерів, укладення договорів найму при розподілі неприватизованого житла на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985р. № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами норм Житлового кодексу України роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.04.2018 року по справі 761/27882/15-ц.

Щодо законності вселення та визнання права користування є встановлена позиція Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 04.04.2018 року по справі № 761/27882/15-ц, зокрема Верховний Суд України визначив, що особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реалізації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем та членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року в справі № 755/16392/17 (провадження № 61-310св19), від 15 квітня 2020 року в справі № 466/5057/17 (провадження № 61-42617св18) і від 15 травня 2019 року № 465/9412/13 (провадження № 61-18212св18).

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Отже, у ОСОБА_1 не має жодних документів, які підтверджують законність вселення та проживання, а саме не видавався ордер та не укладався договір найму на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, суд доходить висновку, що відповідач не отримав у встановленому законом порядку право користування спірною квартирою, тому він як особа, яка самоправно зайняла жиле приміщення, підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.

За таких обставин, зважаючи, що позов підлягає задоволенню, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1 921, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з квартири за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради () судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано та складено 29 листопада 2023 року.

Суддя Чернявська Л.М.