Справа №461/1128/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

секретар судових засідань Євтушенка В.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчання , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 23 512, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05.08.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданий відділом орагнів реєстрації актів цивільного стану Львівської міської ради народних депутатів серії 1 СГ №309517. Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Офіційно шлюб між сторонами не розірваний, оданк подружжя однією сім`єю не прожиє, шлюбних відносин не підтримують. Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 29.11.2022 року позов стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , в розмірі частини всіх видів заробітку. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 навчається на другому курсі у Львівському Національному університету імені Івана Франка на факультеті журналістики, на денній формі навчання, у зв`язку, із чим працювати і заробляти на своє навчання самостійно не може. Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №1210с/4 від 17.08.2021 року вартість освітньої послуги у 2021 -2022 року становила 28 500, 00 гривень, а вартість навчання у навчальному 2022 -2023 році становить 31 350,00 гривень, що підтверджується довідкою ЛНУ імені Івана Франка від 12.09.2022 року за №28/Ж. З довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №28/Ж від 21.09.2022 року вбачається, що вартість навчання ОСОБА_3 за перший семестр 2022-2023 року становить 15 675, 00 гривень, та вартість навчання за другий семестр 2022-2023 року становить 15 675,00 гривень. Позивач зазначає,що в період з серпня 2021 року по січень 2023 року оплатила навчання у розмірі: 2021 рік 14 250,00 грн., 2022 рік -29 640, 00 грн. 2023 рік 3 135, 00 грн. Загальна вартість оплати за навчання 47 025,00 гривень, а тому відповідач як батько повинен сплатити половину сплаченої суми, зважаючи на рівний обов`язок батьків брати участь в матеріальному утриманні дитини. Крім того, позивач зазначила, що їй було проведене хірургічне втручання, у зв`язку із діагностування хвороби: «лейомімома матки та кіста лівого яєчника», що підтверджується випискою та ультразвуковим обстеженням КРНЛОР «Львівський онкологічний регіональний лікувально діагностичний центр». Позивач вказує, що на даний момент вона не працює, зважаючи на оперативне втручання та несе додаткові витрати на своє лікування. Таким чином, позивач покликаючись на викладені обставини, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.02.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке.

05.08.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданий відділом орагнів реєстрації актів цивільного стану Львівської міської ради народних депутатів серії 1 СГ №309517.

В шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29.11.2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , в розмірі частини всіх видів заробітку.

Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №1210с/4 від 17.08.2021 року вартість освітньої послуги у 2021 -2022 року становила 28 500, 00 гривень, а вартість навчання у навчальному 2022 -2023 році становить 31 350,00 гривень, що підтверджується довідкою ЛНУ імені Івана Франка від 12.09.2022 року за №28/Ж.

З довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №28/Ж від 21.09.2022 року вбачається, що вартість навчання ОСОБА_3 за перший семестр 2022-2023 року становить 15 675, 00 гривень, та вартість навчання за другий семестр 2022-2023 року становить 15 675,00 гривень.

Позивачем здійснено оплату послуг за навчання ОСОБА_3 на загальну суму 47 025,00 гривень, що підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до виписки з КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання 2», «Клінічної лікарні планового лікування реабілітації та паліативної допомоги лікарні Князя Лева» від 23.06.2022 року, ОСОБА_7 діагностовано «лейомімома матки та кіста лівого яєчника» та рекомендовано хірургічне втручання.

З довідки військової частини НОМЕР_2 від 30.12.2022 року №5953 вбачається, що ОСОБА_8 перебуває на військовій службі по мобілізації з 26.12.2022 року.

Відповідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд постановою у справі № 622/373/16-ц від 29.01.2018 року роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогокодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Згідно статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання в державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки на платній основі саме в цьому навчальному закладі.

Навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що донька сторін є повнолітньою особою, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 185 СК України.

Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки стороною позивача не надано достатніх та належних доказів щодо понесення саме додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 185 СК України, ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

З задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач:

ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову:

ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

Суддя Х.М. Мисько