ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/392/22 Номер провадження 22-ц/814/2858/23Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року у складі судді Лизенко А. В.

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної ради, Кременчуцької районної державної адміністрації про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Козельщинської селищної ради, Кременчуцької районної державної адміністрації, у якому просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Хорішківської сільської ради Козельщинського (Кременчуцького) району Полтавської області, у розмірі 3,39 умовних кадастрових гектара в порядку спадкування за законом після смерті баби, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба, ОСОБА_2 , яка за життя працювала у спілці селян «Перемога» Козельщинського району Полтавської області, правонаступником якої є ПСП «Житниця», яке припинило свою діяльність.

У колективну власність СС «Перемога» за державним актом було передано землі, які підлягають розпаюванню, та майно.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається у тому числі з майнового права на земельну частку (пай), що підтверджується, зокрема, видачею на її ім`я майнового сертифікату, право на отримання земельної частки (паю) є майновим правом і охоплюється статтею 1218 ЦК України, тому позивач успадкувала дане майнове право на отримання земельної ділянки.

Оскільки померла до моменту смерті була зареєстрована та проживала разом з позивачем, остання не подавала заяви до нотаріуса, так як прийняла спадщину автоматично і є єдиним спадкоємцем, а тому має право на спадкування її майнового права.

Проте, наразі вона не може набути право на спадкове майно через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, чим порушуються її спадкові права та законні інтереси.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено право спадкування майна ОСОБА_2 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що на ім`я ОСОБА_2 за рішенням уповноваженого органу було видано майновий сертифікат, який не було визнано нечинним, помилково чи протиправно виданим, отже документ був дійсним і у суду не було жодних обґрунтованих підстав відхиляти його чи не брати до уваги.

Вважає, що даний сертифікат є юридичним вираженням закріплення за особою майнового права та підтвердженням визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай).

Вказує, що та обставина, що майновий сертифікат видано через значний термін після смерті спадкодавця, не може бути підставою для констатування відсутності у особи майнового права, оскільки рішення про виділення земельної частки (паю) могло бути прийнято до моменту її смерті.

Таким чином, наявність у ОСОБА_2 майнового права на земельну частку (пай) було доведено позивачем шляхом подання належного доказу у формі майнового сертифіката.

Зазначає, що вона має право на спадкування майнового права після смерті бабусі ОСОБА_2 , оскільки його успадкував її батько ОСОБА_3 , а вона є спадкоємцем після його смерті, що також підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.11.2022.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Козельщина Полтавської області у віці 76 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Козельщинським відділом ДРАЦС у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 11.05.2022 на підставі актового запису № 25 від 16.10.1995 (а. с. 11).

Позивач ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , що вбачається з наданих суду документів, які підтверджують факт батьківства по відношенню до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого була ОСОБА_5 (а. с. 12-15).

Згідно довідки виконавчого комітету Козельщинської селищної ради від 16.05.2022 за вих. № 02-27/164 ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 у своєї онуки ОСОБА_1 (а. с. 18).

01 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 Хорішківською сільською радою було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СС «Перемога», ПСК «Житниця» серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна КСП СС «Перемога», ПСП «Житниця» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 25.04.2001. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.01.2001 становить 1 138 107 грн, частка ОСОБА_2 визначена в розмірі 328 грн, або 0,03 % (а. с. 16).

02 березня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Козельщинської селищної ради про надання їй як спадкоємцю ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території Хорішківської сільської ради, що входить до Козельщинської громади, проте відповіді на дану заяву позивач не отримала (а. с. 19).

Згідно листа відділу № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 58 від 13.04.2022 Спілці селян «Перемога» видавався державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000961, зареєстрований 28.12.1995 за № 12 відповідно до рішення Хорішківської сільської ради від 06.06.1995 № 4, на площу земель, які передались у колективну власність - 4 079,8 га, додатком якого є список громадян членів СС «Перемога»; середній розмір земельної частки (паю) колишньої СС «Перемога» складає 3,39 умовно кадастрових гектари. Відповідно до наявних у відділу списку громадян-членів Спілки селян «Перемога», що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 відсутня у вказаному списку громадян-членів спілки, сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я не видавався (а. с. 21).

З листа архівного відділу Кременчуцької РДА від 21.09.2022 № 159/01-16 вбачається, що у документах сільськогосподарської артілі імені ОСОБА_6 , а з 1957 року колгоспу «Перемога», відсутні відомості щодо прийняття чи виключення з членів колгоспу ОСОБА_2 (а. с. 91 на звороті).

Постановою державного нотаріуса Козельщинської районної державної нотаріальної контори Курочкіна О. О. від 17.11.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майновий пай члена СС «Перемога», реорганізованого в ПСП «Житниця», за відсутності документального підтвердження факту, що ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після своєї матері - ОСОБА_2 та відсутності документа, який засвідчує право власності ОСОБА_2 на земельну частку (пай) (а. с. 87).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини ОСОБА_2 , набуття права на яку позивачем не доведено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, та не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли акт цивільного законодавства пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у спадкових правовідносинах правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР.

Оскільки спадщина померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася до набрання чинності ЦК України, питання щодо виникнення у позивача ОСОБА_1 права на спадкове майно після смерті баби вирішується за правилами статей 529-532, 551 ЦК УРСР, відповідно до яких внуки спадкодавця набувають право до спадкування за законом після його смерті лише, якщо вони є непрацездатними особами, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, або в порядку спадкової трансмісії - якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, тоді право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.

Проте, по справі встановлено та не спростовується доводами апеляційної скарги, що на час відкриття спадщини ОСОБА_2 був живий спадкоємець першої черги за законом - син померлої ОСОБА_3 , отже, сама ОСОБА_1 не має права на спадкування майна своєї баби, тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні вимог позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому постійне проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини останньої, а також наявність у позивача свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ПО № 190328, який видано на ім`я ОСОБА_2 01.12.2001, правового значення не мають, оскільки дії щодо прийняття спадщини померлого спадкодавця можуть вчинятися лише його спадкоємцями, закликаними до спадкування, до яких позивач ОСОБА_1 не належить.

Таким чином доводи позивача, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї баби ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем, внаслідок чого набула право на спадкове майно померлої є безпідставними, не відповідають нормам спадкового права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та обгрунтовано відхилені районним судом.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги позивача щодо права спадкодавця ОСОБА_2 , на земельну частку (пай) СС «Перемога», колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першої, другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК УРСР 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 696/1268/16-ц (провадження № 61-7892св18), від 07 березня 2020 року у справі № 396/1683/18-ц (провадження № 61-9879св19), від 20 травня 2020 року у справі № 294/1094/17 (провадження № 61-43354св18), від 05 березня 2021 року у справі № 717/641/18 (провадження № 61-1332св19), від 18 листопада 2022 року у справі № 179/185/21 (провадження N 61-19762св21).

Згідно із встановленими обставинами справи спадкодавець ОСОБА_2 не набула за життя прав на земельну частку (пай) Спілки селян «Перемога» (с. Хорішки Хорішківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області), оскільки померла до отримання державного акта про право колективної власності на землю серії ПЛ № 000961, який зареєстрований 28.12.1995 за № 12, і до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є додатком до державного акту, включена не була.

Виходячи з наведеного колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги позивача як безпідставні та залишає без змін рішення суду першої інстанції, яке є законним та обґрунтованим, відповідає нормам матеріального і процесуального права та встановленим фактичним обставинам справи.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна