Справа № 754/5791/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Панченко О.М.,

при секретарі - Сарнавському М.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 (на захист прав малолітньої дитини ОСОБА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 (на захист прав малолітньої дитини ОСОБА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, розгляд якої відкладено на 25.05.2023.

Заявниця та її представник у судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про залишення заяви без розгляду.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, у 03 травня 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.05.2023 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Оскільки заявниця у поданій до суду заяві просить залишити її заяву без розгляду, дана заява відповідає вимогам діючого законодавства, суд вважає можливим задовольнити її, при цьому залишити заяву про видачу обмежувального припису - без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 200, 257 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 (на захист прав малолітньої дитини ОСОБА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: О.М.Панченко