Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/67/21

Провадження №2/152/3/23

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката Залокоцької В.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Слобідське», в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.

1. Виклад позиції позивача.

15.01.2021 року адвокат Залокоцька В.Д. звернулася до Шаргородського районного суду з позовом в інтересах Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі.

В позові представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ФГ «Слобідське» 113202 (сто тринадцять тисяч двісті дві) гривні 72 (сімдесят дві) копійки в рахунок відшкодування збитків, яких ФГ «Слобідське» зазнало унаслідок невиконання ОСОБА_1 умов, визначених договором оренди землі, укладеним 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ФГ «Слобідське», зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 травня 2014 року за номером 5566863; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153 площею 1,1288 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративно-територіальних межах Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

23 квітня 2014 року укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 надає, а ФГ «Слобідське» в особі голови ФГ Вакуляка В.М. приймає в строкове платне користування належну відповідачу земельну ділянку строком на 10 (десять) років.

Договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 травня 2014 за номером 5566863, 06.05.2014 року сторонами договору складено акт про передачу та прийом земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ФГ «Слобідське» прийняло в користування земельну ділянку площею 1,1288 га на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Вказаний договір оренди земельної ділянки не розривався і не визнавався недійсним в установленому законом порядку, тому є дійсним.

Відповідач ОСОБА_1 грубо порушує право ФГ «Слобідське» на використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153 у своїй господарській діяльності, оскільки ігнорує приписи ЗУ «Про оренду землі», Земельного та Цивільного кодексів, та, всупереч зареєстрованому праву оренди позивача, використовує земельну ділянку самостійно.

Позивач зобов`язання за договором виконує, разом з тим відповідач в серпні 2017 року звернувся до позивача з пропозицією розірвати договір оренди землі від 13.04.2014 року у зв`язку з наміром самостійно обробляти належну йому земельну ділянку. Пропозиція ОСОБА_1 була відхилена господарством, після чого відповідач здійснив самовільний захват орендованої позивачем земельної ділянки і почав перешкоджати орендарю користуватися нею.

Зокрема, навесні 2018 року, до початку польових робіт, позивачем було встановлено, що ОСОБА_1 , незважаючи на те, що договір оренди землі від 23.04.2014 року є чинним, оскільки угоди про розірвання договору чи припинення його дії між позивачем і відповідачем не укладалися і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином, зорав земельну ділянку та засіяв пшеницею, а в подальшому зібрав врожай, тобто своїми діями позбавив позивача права користування орендованою земельною ділянкою.

З приводу неправомірних дій відповідача ФГ «Слобідське» в квітні 2018 року звернулося до Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яке 18.05.2018 року провело позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, в результаті якої встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем.

14 липня 2018 року голова ФГ «Слобідське» при об`їзді полів виявив, що невідомі особи збирають врожай на зазначеній вище орендованій ФГ земельній ділянці, про що повідомив у поліцію.

ФГ «Слобідське» на підставі договору оренди є землекористувачем, має право самостійно, згідно з умовами договору, господарювати на цій земельній ділянці, і, відповідно до вимог ст.95 ЗК України та ст.25 ЗУ «Про оренду землі», має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур на ній, та на отриману від господарювання продукцію.

В листопаді 2018 року ФГ «Слобідське» звернулося до Шаргородського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

За результатами розгляду справи №152/1568/18, 11 січня 2019 року судом ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволено; зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди орендареві Фермерському господарству «Слобідське» у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії на земельній ділянці площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, до моменту припинення дії договору оренди землі, укладеного 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ФГ «Слобідське», зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.05.2014 року за номером 5566863.

Проте, всупереч рішенню суду, що набуло законної сили, відповідач продовжує самовільно використовувати земельну ділянку, що перебуває в оренді позивача, тим самим позбавляючи ФГ можливості отримувати прибуток від здійснення господарської діяльності на орендованій господарством земельній ділянці.

За вказаних обставин позивач здійснив всі необхідні заходи, сарямовані на отримання доходу від збору урожаю за 2018-2020 роки на земельній ділянці, належній відповідачу, проте неправомірні дії останнього стали єдиною і визначальною причиною, яка позбавила ФГ «Слобідське» можливості отримати прибуток.

Дана земельна ділянка є об`єктом оренди в розумінні ст.3 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення вищезазначеного договору (надалі Закон), оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з вимогами ст.ст.13, 14 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно з положеннями ст.2 ЗУ «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.93 ЗК України та ст.1 ЗУ «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької і іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

На підставі ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вимог ч.4 ст.124 та ст.125 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

В силу вимог ч.1 ст.792 ЦК України, ст.17 ЗУ «Про оренду землі», в редакції, яка діяла на час укладення договору, передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Стаття 24 ЗУ «Про оренду землі» зобов`язує не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.27 та ст.28 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Оскільки ОСОБА_1 грубо порушує право ФГ «Слобідське» на використання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153 у своїй господарській діяльності, ігнорує приписи 3У «Про оренду землі», Земельного та Цивільного кодексу, та, всупереч зареєстрованому праву оренди позивача, використовує земельну ділянку самостійно, то внаслідок таких дій відповідача ФГ «Слобідське» зазнало збитків унаслідок невиконання відповідачем умов, визначених договором оренди землі, які становлять 113202,72 грн., що вбачається із відповідних розрахунків, доданих позивачем до позовної заяви.

З довідки Мурафської сільської ради №06-07-941 від 09.12.2019 року вбачається, що комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам не створена.

04.01.2021 року до Мурафської сільської ради адвокатом Залокоцькою В.Д., що діє в інтересах ФГ «Слобідське», подано заяву про створення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам. Оскільки відповідь на вказану заяву не надана, то повідомляє, що документи за результатами вказаної заяви будуть подані до суду додатково.

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом проведення переговорів з відповідачем з приводу звільнення останнім земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153, яка знаходиться на території Клекотинської (тепер Мурафської) сільської ради Шаргородського району Вінницької області та надання можливості ФГ «Слобідське» здійснювати господарську діяльність на орендованій земельній ділянці, що не принесли результату.

Тільки після цього ФГ «Слобідське» звернулося до Шаргородського районного суду Вінницької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Крім того, вважає, що відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу.

Позивач вважає, що позовні вимоги обґрунтовуються нормами ЦПК України, ЦК України, ЗК України та покликається на норми статей 11, 15, 16, 22, 316, 317, 319, 623, 626, 627, 629, 638, 759, 792, 1166 ЦК України, статей 93, 95, 125, 126, 152 ЗК України, статей 1, 2, 13, 14, 16, 17, 24, 27, 28 ЗУ «Про оренду землі», статей 1-5, 174-177, 258-259, 263-265 ЦПК України.

03.11.2021 року представник позивача адвокат Залокоцька В.Д. подала до Шаргородського районного суду заяву про зменшення позовних вимог. У поданій до суду заяві про зменшення позовних вимог адвокат Залокоцька В.Д. просить прийняти цю заяву до провадження; зазначає про зменшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ФГ «Слобідське» 26224,69 грн. в рахунок відшкодування збитків (упущену вигоду) за 2018 рік, яких ФГ зазнало унаслідок невиконання ОСОБА_1 вимог, визначених договором оренди землі, укладеним 23.04.2014 року між позивачем та відповідачем; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати, що пов`язані з розглядом справи (а.с.39 т.2).

Заяву про зменшення позовних вимог адвокат Залокоцька В.Д. мотивує тим, що статтями 156, 157 ЗК України та постановою КМУ від 19.04.1993 року №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» визначено порядок нарахування та відшкодування збитків землекористувачам. 18.10.2019 року голова ФГ Вакуляк В.М. звернувся до Мурафської сільської ради із заявою про створення комісії для визначення суми відшкодування збитків, заподіяних ФГ. Після створення Мурафською сільською радою відповідної Комісії, 05.10.2021 року останньою складено акт, який затверджений 18.10.2021 року на сесії Мурафської сільської ради, про визначення розміру збитків, завданих ФГ «Слобідське» неправомірними діями ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку Комісії, розрахункова сума неодержаних доходів ФГ «Слобідське» у 2018 році через перешкоджання ОСОБА_1 в обробітку земельної ділянки становить 26224, 69 грн. Таким чином, наявні підстави для зменшення позовних вимог про стягнення заподіяних ФГ діями ОСОБА_1 збитків за 2018 рік у сумі 26224,69 грн.

Під час судового розгляду представник позивача адвокат Залокоцька В.Д., яка діє на підставі довіреності від 04.01.2022 року (а.с.4 т.3), а до того діяла на підставі довіреності від 01.01.2020 року (а.с.144 т.1), позовні вимоги підтримала та просила позов ФГ задовольнити у повному обсязі в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 03.11.2021 року, тобто стягнути з відповідача на користь позивача 26224,69 грн. збитків за 2018 рік, яких ФГ зазнало унаслідок невиконання орендодавцем ОСОБА_1 умов, визначених договором оренди землі від 23.04.2014 року. Крім того, адвокат Залокоцька В.Д. просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати, пов`язані з розглядом цієї цивільної справи, зокрема, сплачений при зверненні в суд судовий збір в сумі 2102 грн. та витрати на надання правничої допомоги в сумі 39000 грн.

У вступному та заключному слові, а також впродовж судового розгляду адвокат Залокоцька В.Д. зазначила, що звернення позивача до суду стало необхідним, оскільки відповідач ОСОБА_1 , передавши належну йому земельну ділянку у оренду ФГ «Слобідське» на строк десять років, тобто з 2014 року до 2024 року, не маючи законного права використовувати земельну ділянку самостійно, порушив договірні зобов`язання, у 2018 році самовільно зайняв земельну ділянку, обробляв, засіював та збирав урожай. На вимогу ФГ повернути земельну ділянку у користування орендаря, впродовж 2018-2023 років добровільно не повертає позивачеві цю земельну ділянку, чинить перешкоди ФГ у користуванні земельною ділянкою на підставі умов договору оренди землі. Факт наявності перешкод у користуванні позивачем орендованою земельною ділянкою підтверджується рішенням Шаргородського районного суду від 11.01.2019 року, яке набрало законної сили 19.02.2019 року. У зв`язку із порушенням прав орендаря та заподіяння йому збитків відповідачем, ФГ «Слобідське» зверталося у правоохоронні органи, у Комісію Мурафської сільської ради з визначення та відшкодування розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, для розрахунку заподіяних збитків. 05.10.2021 року вказаною Комісією на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначено розмір збитків, завданих ФГ «Слобідське» незаконними діями відповідача ОСОБА_1 , який становить 26224,69 грн., про що складено відповідний розрахунок, Акт №2, який затверджено сесією Мурафської сільської ради 18.10.2021 року. Тому вказані збитки у сумі 26224,69 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Адвокат Залокоцька В.Д. також вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні в суд судовий збір у сумі 2102 грн., що підтверджується відповідною квитанцією про сплату судового збору.

До того ж, адвокат Залокоцька В.Д. вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 39000 грн., яка складається із аналізу документів, законодавства та судової практики, підготовки клопотань, заперечень на клопотання відповідача, підготовки відзиву та заперечень, які пов`язані із поданням ОСОБА_1 зустрічного позову до ФГ «Слобідське», оскільки надання нею позивачу правничої допомоги включало і допомогу по зустрічному позову відповідача, який в подальшому останнім було залишено без розгляду.

З приводу стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, то понесені витрати вважає співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), що пов`язані з характером спору, проведеними консультаціями, складанням позову, підготовкою заяв, клопотань заперечень на клопотання відповідача, відзиву на зустрічний позов, представництвом в судових засіданнях; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.

До того ж, адвокат Залокоцька В.Д. просить суд врахувати тривалість розгляду справи, який здійснюється з 2021 року, зокрема, через безпідставне заявлення відповідачем зустрічного позову, який прийнято судом до розгляду з первісним позовом, а в подальшому за його ж заявою залишено без розгляду, заявлення ОСОБА_1 клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи та повторної почеркознавчої експертизи на підтвердження вимог зустрічного позову, які судом було задоволено, розгляд численних клопотань про витребування доказів, зміну підстав зустрічного позову. Всі ці обставини вплинули на тривалість судового розгляду та на підготовку адвокатом позивача процесуальних документів (заяв, заперечень, відзиву), що збільшило обсяг правничої допомоги.

Крім того, адвокат Залокоцька В.Д. вважає безпідставною заяву ОСОБА_1 від 19.05.2023 року про те, що у задоволенні позову ФГ «Слобідське» до нього слід відмовити за недоведеністю вимог, оскільки позов є обґрунтованим належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, наданими позивачем.

2. Виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання відзиву на позов Фермерського господарства «Слобідське» до нього і відзиву із викладом своїх заперечень щодо позову не подав, недивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі від 22.01.2021 року (а.с.150 т.1).

Разом з тим, ОСОБА_1 скористався правом на подання зустрічного позову до ФГ «Слобідське» у порядку, встановленому ст.193 ЦПК України та 22.02.2021 року подав до суду зустрічний позов про визнання договору оренди землі недійсним (а.с.163-167 т.1) та, в подальшому, 02.08.2021 року заяву про уточнення позовних вимог, в якій змінив предмет зустрічного позову та просив усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення дій ФГ «Слобідське» щодо незаконного, на його переконання, використання належної йому земельної ділянки (а.с.2-8 т.2).

У заяві від 26.04.2023 року відповідач ОСОБА_1 просив суд залишити його зустрічний позов до ФГ «Слобідське» без розгляду (а.с.131 т.3).

У судові засідання для розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Литвинюк М.І., що діє на підставі довіреності від 15.03.2023 року (а.с.117 т.3), а до цього діяв на підставі довіреності від 27.07.2021 року (а.с.9 т.2), не прибули, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судових засідань.

19.05.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав до Шаргородського районного суду заяву, в якій просить суд здійснювати судовий розгляд означеної цивільної справи у його відсутності, а також у відсутності його представника. Крім того, ОСОБА_1 у цій заяві зазначив, що не визнає позову ФГ «Слобідське» до нього у повному обсязі та просить відмовити у позові за недоведеністю позовних вимог (а.с.154 т.3).

З огляду на подання відповідачем зустрічного позову та заяви про зміну його підстав, який в подальшому залишено без розгляду за заявою ОСОБА_1 , а також з огляду на подання заяви від 19.05.2023 року суд робить висновок, що відповідач не визнає заявлених до нього позовних вимог ФГ «Слобідське» про стягнення суми збитків у розмірі 26224,69 грн. та понсених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

1. 19.01.2021 року та 22.02.2021 року представником позивача ОСОБА_2 подані заяви про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.154, 157 т.1).

2. 15.04.2021 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду заяву про розгляд справи 15.04.2021 року у її відсутності (а.с.188 т.1).

3. 05.05.2021 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву про визнання договору оренди землі недійсним від 30.04.2021 року (а.с.200-202 т.1).

4. 11.05.2021 року, 15.06.2021 року, 19.07.2021 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду заяви про відкладення підготовчого засідання (а.с.203, 218, 235 т.1).

5. 07.10.2021 року, 17.12.2021 року, 03.02.2022 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду заяви про проведення підготовчого засідання у її відсутності (а.с.24, 71, 103 т.2).

6. 03.11.2021 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду клопотання про витребування доказу (а.с.38 т.2).

7. 03.11.2021 року представником позивача адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с.39 т.2).

8. 12.11.2021 року адвокатом Залокоцькою В.Д. на виконання ухвали суду від 03.11.2021 року подано заяву про надання оригіналів договору оренди землі від 23.04.2014 року та акту про передачу та прийом земельної ділянки від 06.05.2014 року (а.с.57 т.2).

9. 11.05.2022 року адвокатом Залокоцькою В.Д. подано до суду клопотання про виклик експерта (а.с.3 т.3).

10. 28.06.2022 року представник позивача адвокат Залокоцька В.Д. в підготовчому засіданні подала письмове заперечення щодо призначення повторної експертизи (а.с.28-30 т.3).

11. 22.02.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду зустрічний позов до ФГ «Слобідське» про визнання договору оренди землі недійсним, а 19.03.2021 року зустрічний позов у новій редакції (а.с.163-167, 180-184 т.1).

12. 14.05.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ФГ «Слобідське» на його зустрічний позов та письмове пояснення щодо дій державного реєстратора Залокоцької В.Д. (а.с.211, 213-214 т.1).

13. 16.07.2021 року, 13.09.2021 року, 10.05.2022 року, 27.06.2022 року, 13.09.2022 року, 03.04.2023 року відповідачем ОСОБА_1 та його представником адвокатом Литвинюком М.І. подано до суду заяви про відкладення підготовчого засідання (а.с.227 т.1, а.с.17 т.2, а.с.2, 26, 55, 120 т.3).

14. 02.08.2021 року ОСОБА_1 та його представником адвокатом Литвинюком М.І. подано до суду заяву від 31.07.2021 року про уточнення позовних вимог зустрічного позову (а.с.2-8 т.2).

15. 03.08.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с.14-15 т.2).

16. 06.10.2021 року адвокатом Литвинюком М.І. подано до суду заяву про проведення підготовчого засідання у його та ОСОБА_1 відсутності (а.с.23 т.2).

17. 07.10.2021 року, 17.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування доказу (а.с.25, 70 т.2).

18. 17.12.2021 року та 21.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи зразків його підпису (а.с.84, 86 т.2).

19. 03.02.2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про приєднання квитанції про оплату проведення експертизи (а.с.114 т.2).

20. 17.06.2022 року представник відповідача адвокат Литвинюк М.І. подав до суду клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (а.с.22-23 т.3).

21. 21.07.2022 року та 13.09.2022 року представником відповідача адвокатом Литвинюком М.І. подано до суду заяви про розгляд клопотання про призначення повторної експертизи без його та відповідача участі (а.с.35, 53 т.3).

22. 26.09.2022 року відповідачем та його представником подано клопотання про виклик експерта (а.с.61-62 т.3).

23. 26.09.2022 року ОСОБА_1 та йог представником адвокатом Литвинюком М.І. подано повторне клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (а.с.63-66 т.3).

24. 28.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи довіреності на представництво його інтересів (а.с.116 т.3).

25. 26.04.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про залишення його зустрічного позову до ФГ «Слобідське» без розгляду (а.с.131 т.3).

26. 19.05.2023 року відповідач ОСОБА_1 подав до Шаргородського районного суду заяву про розгляд означеної цивільної справи у його відсутності, зазначив, що не визнає позовних вимог ФГ «Слобідське» до нього у повному обсязі та просить відмовити у позові за недоведеністю вимог (а.с.154 т.3).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

1. Відповідно до ухвали судді Войнаровського І.В. від 22.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Фермерського господарства «Слобідське», в інтересах якого діє адвокат Залокоцька В.Д., до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, та відкрито провадження у справі; розгляд цивільної справи призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого провадження, призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов або зустрічний позов у цей же строк (а.с.150 т.1).

2. На підставі ухвали суду від 15.01.2021 року прийнято до справи зустрічний позов ОСОБА_1 до ФГ «Слобідське» про визнання договору оренди землі недійсним, встановлено строк для подання відзиву відповідачеві за зустрічним позовом (а.с.189 т.1).

3. Відповідно до ухвали суду від 02.08.2021 року прийнято до розгляду означену цивільну справу суддею Шаргородського районного суду Славінською Н.Л. (а.с.242 т.1).

4. На підставі ухвали суду від 07.10.2021 року прийнято до провадження Шаргородського районного суду у означеній цивільній справі заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог як заяву про зміну предмету зустрічного позову; встановлено строк відповідачеві за зустрічним позовом на подання відзиву (а.с.28-31 т.2).

5. Ухвалою суду від 03.11.2021 року задоволено клопотання представника позивача ФГ «Слобідське» адвоката Залокоцької В.Д. про витребування доказу, витребувано з канцелярії Шаргородського районного суду для огляду у судовому засіданні цивільні справи №152/1644/17 та №152/1568/18; прийнято до провадження у цивільній справі №152/67/21 заяву адвоката Залокоцької В.Д. у редакції від 03 листопада 2021 року про зменшення позовних вимог Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі; задоволено клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказу та витребувано від Фермерського господарства «Слобідське» оригінал Договору оренди землі без номера від 23 квітня 2014 року, укладеного від імені ОСОБА_1 з Фермерським господарством «Слобідське» про оренду належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153, площею 1,1288 га; витребувано від Фермерського господарства «Слобідське» оригінал Акту про передачу та прийом земельної ділянки від 06 травня 2014 року про передачу ОСОБА_1 . Фермерському господарству «Слобідське» земельної ділянки площею 1,1288 га; зобов`язано ФГ «Слобідське» надати витребувані судом оригінали документів до 19 листопада 2021 року; задоволено клопотання відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.49-53 т.2).

6. На підставі ухвали суду від 17.12.2021 року поновлено підготовче провадження у справі для розгляду клопотання експерта (а.с.73-74 т.2).

7. 17.12.2021 року, згідно з ухвалою суду, розглянуто та задоволено клопотання експерта Вінницького НДЕКЦ, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.79-81 т.2).

8. На підставі ухвали суду від 03.02.2022 року поновлено підготовче провадження у справі для розгляду клопотання експерта (а.с.104-105 т.2).

9. Ухвалою суду від 03.02.2022 року розглянуто та задоволено клопотання експерта; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.109-112 т.2).

10. 29.04.2022 року, згідно з ухвалою суду, поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.245 т.2).

11. На підставі ухвали суду від 12.05.2022 року відкладено підготовче судове засідання у означеній цивільній справі (а.с.7-10 т.3).

12. У підготовчому судовому засіданні 28.06.2022 року судом, без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про приєднання до справи заперечення адвоката Залокоцької В.Д. щодо призначення повторної почеркознавчої експертизи та про відкладення підготовчого засідання (а.с.31 т.3).

13. Ухвалою суду від 21.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Литвинюка М.І. про призначення повторної почеркознавчої експертизи; підготовче засідання відкладено (а.с.38-40 т.3).

14. 27.10.2022 року без виходу до нарадчої кімнати судом розглянуто клопотання адвоката Залокоцької В.Д. та відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду їх клопотань про виклик експерта (а.с.77 т.3).

15. На підставі ухвали суду від 27.10.2022 року задоволено повторне клопотання відповідача ОСОБА_1 про призначення повторної почеркознавчої експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.78-82 т.3).

16. Згідно з ухвалою суду від 03.04.2023 року поновлено провадження у справі; призначено підготовче судове засідання (а.с.122-124 т.3).

17. На підставі ухвали суду від 27.04.2023 року залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ФГ «Слобідське про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (а.с.134-135 т.3).

18. Ухвалою суду від 27.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі; призначено розгляд справи по суті; визначено дві дати судових засідань (а.с.138-139 т.3).

19. У судовому засіданні 23.05.2023 року без виходу до нарадчої кімнати суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі поданої відповідачем заяви.

20. Крім того, у судовому засіданні 23.05.2023 року, без виходу до нарадчої кімнати суд постановив ухвалу про приєднання до матеріалів справи заяви адвоката Залокоцької В.Д. про розподіл судових витрат з додатками на підтвердження витрат на надання правничої допомоги в порядку, передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки позивачем зроблена відповідна заява у позовній заяві.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази; докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або ос порені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли земельні правовідносини, зокрема, пов`язані з орендою землі, та цивільно-правові відносини щодо відшкодування збитків, заподіяних орендарю внаслідок невиконання орендодавцем умов договору оренди землі, які регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі ЗК України), Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України «Про оренду землі», Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, договором оренди землі, укладеним між сторонами спору.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Так, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,1288 га, розташованої на території колишньої Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (тепер Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області), цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказана обставина підтверджується державним актом.

Так, відповідно до державного акту серії ЯМ №008253, що виданий Шаргородською РДА 14.09.2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2011 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 02677, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0153 площею 1,1288 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Клекотинської сільської ради за межами населеного пункту (а.с.172 т.1).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.07.2020 року та Статуту, позивач ФГ «Слобідське» є юридичною особою (а.с.7-14 т.1).

Відповідно до договору оренди землі від 23 квітня 2014 року ОСОБА_1 передав у строкове платне користування, тобто у оренду на строк десять років Фермерському господарству «Слобідське» земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0153 загальною площею 1,1288 га, у тому числі 1,1288 га ріллі (а.с.40-42 т.1).

Означений договір оренди землі зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.05.2014 року за №5566863, що вбачається із Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.05.2014 року за №21315244 (а.с.44-45 т.1).

Із Акту про передачу та прийом земельної ділянки від 06.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 передав, а орендар ФГ «Слобідське» прийняв земельну ділянку загальною площею 1,1288 га в адміністративних межах Клекотинської сільської ради на строк десять років (а.с.43 т.1).

Як встановлено судом, Договір оренди землі укладено на десять років (п.8 Договору).

Нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 27035,66 грн. (п.5 Договору).

Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: в грошовій, натуральній, відробітковій (надання послуг) формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, та становить 811,07 грн. за рік (п.9 Договору оренди).

Орендна плата вноситься до 25 грудня поточного року (п.11 Договору оренди).

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції та посадки багаторічних насаджень (п.15 Договору оренди).

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий термін після державної реєстрації цих договорів за актом приймання-передачі (п.20 Договору оренди).

Зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (п.35 Договір оренди).

Дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом (п.37 Договору оренди).

Договір оренди набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Що встановлено п.42 Договору.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (п.21 Договору оренди).

Судом встановлено, що укладений між сторонами у справі договір оренди земельної ділянки підписаний його сторонами орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ФГ «Слобідське», на час виникнення спірних правовідносин був чинним та, оскільки строк його дії не закінчився до даного часу, є чинним, в судовому порядку цей Договір не розривався, не визнавався недійсним.

У поданому до суду зустрічному позові, який згодом залишено судом без розгляду, згідно з ухвалою від 27.04.2023 року за заявою ОСОБА_1 (а.с.134-135 т.3), відповідач стверджував, що не укладав вказаного Договору оренди землі, не підписував його. Належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 суду не надав.

При цьому, відповідач ні у зустрічному позові, ні в заяві про зміну його підстав, ні в інших заявах та клопотаннях, що подавалися ним у ході підготовчого провадження та судового розгляду по суті, не заперечував факту використання ним своєї земельної ділянки самостійно.

Заперечуючи щодо позову у заяві від 19.05.2023 року (а.с.154 т.3), відповідач просить відмовити у позові за недоведеністю позовних вимог, разом з тим належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами не спростовує факту чинності укладеного 23.04.2014 року Договору оренди землі.

Звертаючись до суду з позовом, ФГ «Слобідське» вказувало про порушення своїх прав орендаря діями ОСОБА_1 , який знаючи, що Договір оренди землі від 23.04.2014 року є чинним, навесні 2018 року зорав земельну ділянку, засіяв її пшеницею, а в подальшому зібрав урожай, позбавивши позивача права користування земельною ділянкою згідно з умовами договору оренди, внаслідок чого йому спричинено збитки у зв`язку з неможливістю використання земельної ділянки.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року справі №152/1568/18 за позовом Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, позов ФГ задоволено та зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди орендареві Фермерському господарству «Слобідське» у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії на земельній ділянці площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і яка знаходиться на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, до моменту припинення дії договору оренди землі, укладеного 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Слобідське», зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.05.2014 року за номером 5566863; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФГ «Слобідське» судовий збір в розмірі 1762 грн. (а.с.56-66 т.1).

Оригінал рішення суду від 11.01.2019 року знаходиться в матеріалах оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №152/1568/18 за позовом Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішення суду від 11.01.2019 року набрало законної сили 19.02.2019 року, що вбачається з наданої для огляду адвокатом Залокоцькою В.Д. та оглянутої в судовому засіданні копії вказаного судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили.

Вказаним рішенням суду встановлено факт використання ОСОБА_1 , всупереч умовам Договору оренди землі від 23.04.2014 року, земельної ділянки впродовж 2018 року.

Також, рішенням суду від 11 січня 2019 року у справі №152/1568/18 встановлено наявність елементів цивільного правопорушення, зокрема, неправомірність дій ОСОБА_1 , безпосередній причинний зв`язок між його неправомірними діями та позбавленням можливості орендаря використовувати об`єкт оренди, вину відповідача, що є підставою цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин суд, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, вважає ці обставини, встановлені судовим рішенням від 11.01.2019 року, такими, що мають преюдиційне значення для означеної справи, та не підлягають доказуванню.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що позивач зсилається на чинення йому перешкод ОСОБА_1 впродовж 2018 року у використанні земельної ділянки останнього згідно з умовами Договору оренди землі від 23.04.2014 року.

При цьому, позивач додає до матеріалів цієї справи докази на підтвердження чинення ОСОБА_1 цих перешкод, звернень позивача у правоохоронні органи та органи державного контролю за використанням та охороною земель для встановлення факту самовільного використання відповідачем земельної ділянки, всупереч умовам укладеного і діючого Договору оренди землі (а.с.46-55 т.1).

Разом з тим, зі змісту позовної заяви убачається, що ФГ «Слобідське» звернулося до суду за захистом своїх порушених цивільних прав шляхом відшкодування збитків, включаючи упущену вигоду, заподіяних відповідачем ОСОБА_1 , який особисто використовує земельну ділянку, яку, згідно з Договором оренди, передав у користування ФГ.

Тобто предметом спору у справі, що розглядається, є вимоги про стягнення збитків за невиконання умов договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Слобідське» щодо земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153 у зв`язку з самовільним використання ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки всупереч умовам Договору оренди землі та позбавленням ФГ можливості користуватися земельною ділянкою.

Тому, у суду відсутні підстави повторного встановлення обставин наявності перешкод, які чинив у 2018 році відповідач ОСОБА_1 Фермерському господарству «Слобідське» у користуванні земельною ділянкою, а також повторно надавати правову оцінку правовідносинам сторін, що були встановлені у рішенні Шаргородського районного суду від 11.01.2019 року, та доказам, що стали підставою для ухвалення вказаного судового рішення та надані позивачем і до справи, яка розглядається (а.с.46-55 т.1), оскільки це суперечить вимогам ч.4 ст.82 ЦПК України.

Відтак, вказані докази відхиляються судом, оскільки не стосуються предмету спору, тобто вимоги про стягнення збитків за невиконання умов договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Слобідське» щодо земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153.

Також, суд відхиляє розрахунок збитку, якого ФГ «Слобідське зазнало унаслідок невиконання ОСОБА_1 умов визначених договором оренди землі (упущеної вигоди), що наведений позивачем і доданий до позову (а.с.103 т.1).

Так, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

До того ж, спеціальними законодавчими нормами, зокрема, ч.3 ст.157 ЗК України, встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам встановлюється КМУ, який 19.04.1993 року прийняв постанову за №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» (з наступними змінами).

При цьому, суд встановив, що розрахунок розміру збитків та упущеної вигоди позивач на момент звернення з позовом до суду здійснив самостійно, не звертаючись до компетентного органу, передбаченого Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, тобто відповідної комісії, створеної Мурафською сільською радою.

Таким чином, наведений позивачем у розрахунку (а.с.103 т.1) розмір збитків, заподіяних позивачу відповідачем, визначений не уповноваженим на це земельним законодавством органом, у зв`язку із чим суд вважає приведений позивачем розрахунок збитків та упущеної вигоди таким, що ґрунтується на припущеннях, абстрактним, який не підтверджено належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами.

Зокрема, додані докази на підтвердження приведеного позивачем розрахунку: технологічна карта (а.с.104 т.1), договори поставки, специфікації, звіти про площі та валові збори сільгоспкультур (а.с.105-106, 107-111, 112-117, 118-140 т.1), суд також відхиляє, оскільки вони не можуть слугувати допустимим засобом доказування упущеної вигоди, так як були укладені після 2018 року.

В ході підготовчого провадження позивачем додано до матеріалів справи Акт №2 про визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам від 05.10.2021 року Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Мурафської сільської ради, яка діє на підставі Положення, затвердженого рішенням виконкому від 22.06.2021 року за №94, згідно з яким встановлено розмір збитків, заподіяних ФГ «Слобідське» унаслідок невиконання ОСОБА_1 умов Договору оренди землі, який становить 26224,69 грн. Період, за який визначено розмір збитків, 2018 рік (а.с.42 т.2).

Вказаний Акт №2 від 05.10.2021 року затверджено Мурафською сільською радою 18.10.2021 року, що вбачається із рішення виконкому за №142 «Про затвердження акту №2 Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам» (а.с.41 т.2).

Підставою для вказаного Акту №2 є Розрахунок розміру неодержаного у 2018 році доходу ФГ «Слобідське», спричиненого ОСОБА_1 перешкоджанням в обробітку земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, розміщеної в масиві поля №10 загальною площею 32 га (а.с.43-44т.2).

Вказаний розрахунок зроблено комісією Мурафської сільської ради згідно з Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМУ №284 від 19.04.1993 року, тому приймається судом до уваги як належний, достатній, допустимий та достовірний доказ розміру заподіяних збитків позивачу відповідачем внаслідок невиконання останнім умов Договору оренди землі від 23.04.2014 року.

Так, Комісією Мурафської сільської ради встановлено, що сума недоодержаних ФГ «Слобідське» у 2018 році доходів через перешкоджання ОСОБА_1 господарству в обробітку земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, розміщеної в масиві поля №10 загальною площею 32 га, визначається як різниця між розрахунковою виручкою від реалізації вирощеної сільськогосподарської продукції та витратами на її вирощування і становить 26224,69 грн. (а.с.43-44 т.2).

Вказаний розрахунок став підставою для зменшення позивачем позовних вимог (а.с.39 т.2).

Заперечень щодо вказаного розрахунку упущеної вигоди, здійсненого Комісією Мурафської сільської ради на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ №284 від 19.04.1993 року, відповідач ОСОБА_1 не навів.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано належні, достовірні, допустимі та достатні докази на підтвердження обставини заподіяння збитків, яких ФГ «Слобідське» як орендар зазнало внаслідок невиконання орендодавцем ОСОБА_1 умов Договору оренди землі від 23.04.2014 року.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

З наведених підстав суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ФГ «Слобідське» (в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 03.11.2021 року) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФГ збитків, яких останнє зазнало як орендар внаслідок невиконання відповідачем як орендодавцем умов Договору оренди землі.

Відтак, судом встановлено підстави для задоволення вказаних позовних вимог позивача.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли земельні правовідносини, зокрема, пов`язані з орендою землі, та цивільно-правові відносини щодо відшкодування збитків, заподіяних орендарю внаслідок невиконання орендодавцем умов договору оренди землі, які регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі ЗК України), Цивільним кодексом України (далі ЦК України), Законом України «Про оренду землі», Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, ЗК України, ЦК України.

Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно із ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтями 316, 317, 321 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.373 ЦК України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч.2 ст.16 ЦК України. До їх кола належить відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Положеннями частин 1, 2 ст.2 ЗК України встановлено, що земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Частинами першою, другою ст.93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Положенням ст.13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально… (ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі»).

Статтею 95 ЗК України передбачено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.1 ст.27 ЗУ «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частинами 1, 2, 3 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частинами 1, 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласниками та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

З роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що вирішуючи позови про відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, суди повинні мати на увазі, що згідно зі статями 156, 157 ЗК України відшкодування збитків здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та юридичними особами, які використовують земельні ділянки і діяльність яких обмежує права власників та землекористувачів.

Пунктом «д» ст.156 ЗК України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, в тому числі, внаслідок: неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Частинами 1, 2 ст.28 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами… Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року за №284 (надалі Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно з п.2 вказаного Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що відшкодуванню підлягають, в тому числі, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно з приміткою до цього пункту Порядку, неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій, а у разі вилучення (викупу) земельних ділянок після прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок в межах їх повноважень у період до державної реєстрації підприємством, установою, організацією або громадянином речового права на земельну ділянку у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

VІ. Висновки суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (рішення у справі «T. та В. проти Сполученого Королівства» від 16 грудня 1999 року).

Частинами першою та другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вимог проаналізованого вище законодавства, суд зауважує, що особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Предметом позову у цій справі є вимоги ФГ «Слобідське» як орендаря до ОСОБА_1 як орендодавця про стягнення збитків, яких орендар зазнав у зв`язку із невиконанням орендодавцем умов договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини другої ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ст.27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статтею 28 указаного Закону передбачено право орендаря на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Також, відповідно до положень ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у тому числі шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Крім положень ст.28 Закону України «Про оренду землі» та ст.152 ЗК України, відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачено також і умовами договору оренди землі від 23.04.2014 року, укладеною між ФГ «Слобідське» та ОСОБА_1 .

Так, п.24 Договору оренди передбачено, що орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Відповідно до п.«д» ч.1 ст.156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 ЗК України передбачено порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, за яким відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють, зокрема громадяни, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року у справі №152/1568/18, яке набрало законної сили 19 лютого 2019 року: задоволено позовні вимоги Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою; зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди орендареві Фермерському господарству «Слобідське» у користуванні земельною ділянкою шляхом заборони ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії на земельній ділянці площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, до моменту припинення дії договору оренди землі, укладеного 23 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ФГ «Слобідське», зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.05.2014 року, за номером 5566863.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд у справі №152/1568/18 надавав правову оцінку правовідносинам сторін за указаним договором оренди земельної ділянки і встановив незаконність дій ОСОБА_1 , оскільки зі сторони відповідача мала місце протиправна поведінка, яка виразилася у тому, що останній, достовірно знаючи, що строки дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між ним та ФГ «Слобідське» не закінчилися, допустив самостійний обробіток земельної ділянки, і як наслідок унеможливив використання спірної земельної ділянки Фермерським господарством «Слобідське».

За таких обставин суд, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, вважає ці обставини такими, що мають преюдиційне значення для цієї справи, та не підлягають доказуванню.

Крім того, суд вважає, що ФГ «Слобідське» надано належні та допустимі докази на підтвердження розміру збитків, завданих незаконними діями відповідача, які складалися з прямих витрат підприємства на підготовку земельної ділянки до використання за призначенням, зукупівлі добрив для вирощування посівного матеріалу та у вигляді втрати доходу, який могло б отримати підприємство у разі належного виконання умов договору відповідачем, а тому позовні вимоги ФГ підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, суд зауважує, що до висновку про задоволення вимог ФГ «Слобідське» щодо стягнення завданих відповідачем збитків прийшов не на підставі розрахунків збитків, проведених самим позивачем (а.с.103, 104 т.1), оскільки зроблені господарством розрахунки розміру цієї шкоди самі по собі не можуть бути беззаперечними доказами завданих збитків. Такі розрахунки визначаються відповідними комісіями у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам».

Тому, судом взято до уваги Акт №2 від 05.10.2021 року про визначення розміру збитків, завданих власникам землі та землекористувачам, розрахунок неодержаного у 2018 році році доходу ФГ «Слобідське», спричиненого перешкоджанням ОСОБА_1 в обробітку земельної ділянки площею 1,1288 га з кадастровим номером :02:001:0153, розміщеної в масиві поля №10 загальною площею 32 га.

Вказаний розрахунок здійснено комісією Мурафської сільської ради на підставі Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Отже позов ФГ «Слобідське» у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача збитків, заподіяних у 2018 році у результаті невиконання орендодавцем умов договору оренди землі, підлягає задоволенню у повному обсязі в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 03.11.2021 року, тобто в сумі 26224,69 грн.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

Частинами 1, 2, 3 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 грн. (а.с.2).

Ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 3 ст.133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні судом позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує норми Конституції України та ст.ст.2, 15, 133, 137, 141 ЦПК України та практику ЄСПЛ щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).

Згідно із ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) дійшла такого висновку.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Так, Європейський суд з прав людини у п.95 рішення від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У п.154 рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» Суд констатував, що в кожному з поданих рахунків-фактур, виписаних адвокатом заявника, зазначено загальну вартість багатьох юридичних послуг, без уточнення вартості кожної окремої послуги. Також, Суд висловив сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах, зокрема, Суд не встановив, який прямий зв`язок може існувати між, в тому числі, листуванням зі сторонами процесу і не зі сторонами процесу з судовою процедурою. При цьому, Суд нагадав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; тим часом сума, що її вимагав заявник, в будь-якому разі була надмірна.

Встановлено, що адвокат Залокоцька В.Д. надавала правничу допомогу позивачу ФГ «Слобідське» на підставі довіреності від 01.01.2020 року (а.с.144 т.1) та продовжує надавати правничу допомогу на підставі довіреності від 04.01.2022 року (а.с.4 т.3).

Також, до суду надано копію договору про надання правової допомоги від 10 січня 2021 року без номера, що укладений між позивачем ФГ «Слобідське» в особі голови Вакуляка В.М. та адвокатом Залокоцькою В.Д. (а.с.158-162 т.3).

Відповідно до п.п.1.1. п.1 вказаного Договору, даний договір укладається сторонами в межах справи про стягнення збитків, яких зазнав орендар ФГ «Слобідське» внаслідок невиконання орендодавцем ОСОБА_1 умов, визначених договором оренди землі.

При цьому, адвокат приймає на себе доручення від ФГ надавати йому правову допомогу: професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів ФГ, в тому числі, у всіх судах на території України на всіх етапах судочинства з усіма правами без обмежень.

Згідно із п.п.3.1 п.3 Договору про надання правової допомоги від 10.01.2021 року, сторони погодили виплату адвокату гонорару за надання адвокатом правничої допомоги в розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правничу допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. За надання правової допомоги гонорар сплачується авансом на підставі рахунку або за фактом надання послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг і рахунку. У разі бажання клієнта заявити до відшкодування витрати на правову допомогу гонорар сплачується клієнтом адвокату на стадії завершення розгляду справи (до судових дебатів) або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі на користь клієнта.

Підпунктом 3.2 п.3 Договору встановлено, що сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

На підтвердження сплати позивачем ФГ «Слобідське» гонорару адвокату суду надано виписки з банківського рахунку адвоката Залокоцької В.Д. від 14.04.2023 року та від 22.05.2023 року про оплату 27.03.2023 року та 22.05.2023 року відповідно 25000 грн. та 14000 грн. (а.с.164-165, 166 т.3).

Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг від 22 травня 2023 року №1, ФГ «Слобідське» визнає, що договір про надання правової допомоги від 10.01.2021 року виконано адвокатом Залокоцькою В.Д. належним чином (п.1); договір про надання правової допомоги від 10.01.2021 року у зв`язку із фактичним повним виконанням сторонами припиняє свою дію з моменту набрання судовим рішенням у справі законної сили (а.с.163 т.3).

Матеріали справи не містять клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, наданої у суді, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним у ч.3 ст.141 ЦПК України критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.141 ЦПК України, визначені положеннями частин 6, 7, 9 ст.141 цього Кодексу.

Зокрема, ч.4 ст.141 ЦПК України встановлено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

В попередньому (орієнтовному) розрахунку, що міститься в позовній заяві, зазначено, що витрати на правничу допомогу орієнтовно становлять 5675 грн., а вказана сума обрахована на 5 годин роботи адвоката.

Разом з тим, з розрахунку витрат на правничу допомогу від 22.05.2023 року вбачається, що вартість виконаних робіт адвокатом Залокоцькою В.Д. у цій цивільній справі становить 39817 грн. (а.с.167 т.3).

Так, у послуги, наданні адвокатом позивачу, згідно із вказаним вище розрахунком, до правничої допомоги включено: п.1 аналіз документів та юридична консультація із законодавчим обґрунтуванням, аналіз судової практики (8 годин), за що нараховано 9080 грн.

Разом з тим, аналіз документів та аналіз судової практики не передбачено у Договорі про надання правової допомоги як виду правничої допомоги, а також, відповідно до ст.19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», така послуга не є видом адвокатської діяльності, тому не може враховуватися судом при розподілі судових витрат, відтак такі витрати не можна покладати на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість їх слід покласти на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У вказаному пункті зазначається також про здійснення адвокатом консультації клієнту, але оскільки відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу на вказану послугу та її вартості, так як адвокатом в цілому здійснено розрахунок за три дії, вказані в п.1 розрахунку, то до компетенції суду не входить самостійно на власний розсуд визначати вартість вказаної послуги.

Враховуючи, що згідно із п.п.3.1 Договору визначено, що гонорар адвокату оплачується у розмірі 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому на 1 січня календарного року, за годину надання правничої допомоги та участі адвоката в судових засіданнях, то суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги, визначені в п.п.2, 3, 4, розрахунку, підлягають стягненню, оскільки відповідачем ОСОБА_1 було подано зустрічний позов, який прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом на підставі ухвали суду від 15.04.2021 року, а залишено без розгляду за ініціативою ОСОБА_1 лише на підставі ухвали суду від 27.04.2023 року, та впродовж цього часу здійснення підготовчого провадження відповідачем подавалися клопотання про зміну підстав зустрічного позову, про призначення почеркознавчої експертизи та повторної почеркознавчої експертизи, у зв`язку із чим адвокатом Залокоцькою В.Д. підготовлено та подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, письмові заперечення щодо клопотань відповідача про призначення повторної почеркознавчої експертизи (а.с.200-202 т.1, а.с.28-30 т.3), тому такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір суд вважає обґрунтованим.

Також, позивачем зменшено розмір позовних вимог на підставі розрахунку відшкодування збитків, визначених Комісією Мурафської сільської ради, тому підготування такої заяви про зменшення позовних вимог було необхідним, а ці витрати, зазначені в п.3 розрахунку, фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Крім того, в п.6 розрахунку зазначено про участь адвоката Залокоцької В.Д. у судових засіданнях.

При цьому, адвокатом Залокоцькою В.Д. допущено технічну помилку при розрахунку вартості правничої допомоги під час представництва інтересів позивача і участі в судових засіданнях у 2021 році та зазначено ці витрати у розмірі 2875 грн., тоді як вони становлять 2837,50 грн.

В решті суд погоджується із наведеними адвокатом Залокоцькою В.Д. розрахунками вартості правничої допомоги під час представництва інтересів позивача у судових засіданнях у 2022 році та у 2023 році.

Оскільки в судовому засіданні 23.05.2023 року адвокат Залокоцька В.Д. приймала участь впродовж однієї години, то за участь у судовому засіданні впродовж однієї години слід врахувати 1342 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

В цілому за участь у судових засіданнях впродовж 2021-2023 років витрати на правничу допомогу становлять 14715,50 грн., а загальні витрати на правничу допомогу, на переконання суду, становлять 32265,50 грн. (5675 + 5675 + 6200 + 14715,50 = 32265,50 грн.).

Отже, вимоги про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги підлягають частковому задоволенню на суму 32265,50 грн.

Таким чином, позов ФГ «Слобідське» в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, зокрема, в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на надання правничої допомоги в сумі 32265,50 грн., а в іншій частині позову про стягнення судових витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 15, 19, 81, 83, 89, 133, 137, 139, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.13, 14, 41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 321, 328, 373, 387, 391, 626, 628, 638 ЦК України, ст.ст.78, 93, 125, 152 ЗК України, ст.ст.1, 13, 14, 15 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.2, 26, 37 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

вирішив:

Позовну заяву Фермерського господарства «Слобідське», в інтересах якого діє адвокат Залокоцька Вікторія Дживанівна, до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, яких орендар зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Слобідське» 26224 (двадцять шість тисяч двісті двадцять чотири) гривні 69 (шістдесят дев`ять) копійок в рахунок відшкодування збитків за 2018 рік, яких Фермерське господарство «Слобідське» зазнало унаслідок невиконання ОСОБА_1 умов, визначених договором оренди землі від 23 квітня 2014 року, укладеним між ФГ «Слобідське» та ОСОБА_1 та зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 травня 2014 року за номером 5566863.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства «Слобідське» 2102 (дві тисячі сто дві) гривні в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору та 32265 (тридцять дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок в рахунок понесених витрат на надання правничої допомоги.

В іншій частині вимог Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на надання правничої допомоги відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) сторін:

- позивач Фермерське господарство «Слобідське», місцезнаходження юридичної особи: 23525, село Клекотина Жмеринського району (колишня назва адміністративно-територіальної одиниці Шаргородський район) Вінницької області, вул. Вишнева, буд.90, ідентифікаційний код в ;

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Слобода-Мурафська Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий органом 0540 10.02.2021 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 29.05.2023 року.

Суддя: