Провадження № 2/359/1415/2023
Справа № 359/2760/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Івковій Д.Л.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

представників відповідача - Дзюбенко К.О., Максименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про визнання протиправним та скасування наказу та стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2023 ОСОБА_2 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з позовом та з урахуванням клопотання про зміну (доповнення) позовних вимог від 12.05.2023 доповнив позовні вимоги просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» на користь ОСОБА_2 невиплачений середній заробіток за період з 19 липня 2022 року по дату прийняття рішення у справі;

- визнати протиправним та скасувати наказ ТОВ «Інтеравіа» №20 від 30.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» (а.с.1-13,42-47).

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що з 01.09.2014 ОСОБА_2 працює в ТОВ «Інтеравіа» на посаді водія автотранспортних засобів групи з обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Дирекції з обслуговування повітряних суден в аеропорту Бориспіль. 24.02.2022 внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації на території України введено воєнний стан згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У зв`язку з цим з 25.02.2022 ОСОБА_2 вступив до складу добровольчого громадський та державний обов`язок по захисту територіальної цілісності України, та 24.03.2022 позивачем підписано контракт добровольця територіальної оборони з командиром добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Вказує, що, підписавши контракт, добровільно взяв на себе зобов`язання, в тому числі, виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії Контракту, відповідно до вимог визначених Законом України «Про основи національного спротиву», Положенням про добровольчі формування та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад, та цим Контрактом, а також додержуватися Конституції України та законів України та нормативно-правових актів при виконувати завдань та повноважень територіальної оборони, виконувати державні та громадські обов`язки в інтересах Українського народу.

Позивач зазначає, що продовжує в робочий час виконувати державні та громадські обов`язки за контрактом, а тому згідно з ч. 1 ст. 119 КЗпП України йому гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Також зазначає, що за період з 24 лютого 2022 року по 18 липня 2022 року йому нараховувався і виплачувався відповідачем середній заробіток, проте з 19 липня 2022 року будь-які виплати позивачу відповідачем не здійснюються.

Додатково зазначив, що зміст наказу ТОВ «Інтеравіа» № 20 від 30.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів», яким підприємство з 01 квітня 2022 року та на період дії воєнного стану призупинило дію трудових договорів з працівниками на час неможливості надання їм роботи, позивачу до відома не доводився. Звертає увагу, що текст наказу не відповідає вимогам ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Зазначає, що відповідно до долучених до відзиву копій документів, наказом від 24.02.2022 №19 було оголошено простій у роботі всіх підрозділів, однак, наказом від 30.03.2022 №20 зазначений наказ про простій скасовано.

Вважає, що, зважаючи на скасування простою у роботі підрозділів відповідача наказом від 30.03.2022, починаючи з 01.04.2022 фактично були відсутні підстави й для призупинення трудових договорів з працівниками. Вважає, що неотримання прибутку роботодавцем не є підставою для звільнення від необхідності сплати працівникам належних їм виплат, в тому числі середньомісячного, якою це прямо передбачено вимогами закону. Оскаржуваний наказ вважає протиправним, що не відповідає вимогам законодавства та порушує права позивача, протиправно позбавляє його середнього заробітку на підставі ч.1 ст.119 КЗпП України.

З урахуванням вимог п.п.2, 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року №100, зазначає, що розмір середнього заробітку має розраховуватися із заробітної плати, виплаченої йому у грудні 2021 року та січні 2022 року та відповідної середньоденної заробітної плати за цей період, що становить 1087,44 грн. ((23728,92грн.+20855,99грн.)/(20дн.+19дн.) = 1087,44грн.).

09.05.2023 від відповідача надійшов відзив (а.с.49-54), за змістом якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що є суб`єктом наземного обслуговування та провадить свою діяльність на території аеропорту «Бориспіль», що підтверджується сертифікатами відповідності, наданими Державною авіаційною службою України, в яких місцем провадження діяльності є аеропорт «Бориспіль», та його господарська діяльність полягає в обслуговуванні пасажирів, багажу, вантажу, пошти та повітряних суден, що прибувають чи відправляються до/з аеропорту «Бориспіль». Вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було закрито повітряний простір України для цивільних повітряних суден та повністю зупинено виконання рейсів до аеропорту «Бориспіль», що є загальновідомою обставиною та підтверджується Оголошенням про закриття повітряного простору України, розміщеним на офіційному сайті Украероруху, а також листом від 21.04.2022 №01-22-263, яким ДП МА «Бориспіль» повідомив про зупинку виробничої діяльності аеропорту «Бориспіль» у період воєнного стану. Зазначає, що з 24.02.2022 та станом на сьогодні діяльність в сфері цивільної авіації на території України, в тому числі й діяльність відповідача, повністю зупинена, що виключає можливість забезпечення працівників роботою, пов`язаною із обслуговуванням повітряних суден, пасажирів, багажу, вантажу та пошти, а отже і отримання доходів. В зазначений період відповідач не отримував жодних доходів від господарської діяльності з наземного обслуговування, а отже не міг забезпечувати працівників роботою та виплачувати їм заробітну плату.

Крім того, вказує, що позивач працює у відповідача з 01.09.2014 на посаді водія автотранспортних засобів Групи із обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Дирекції обслуговування повітряних суден в аеропорту «Бориспіль». Трудові відносини між позивачем та відповідачем регулюються Посадовою інструкцією від 01.06.2020 № 01-20-12.2-298, згідно з п.1.5 якої режим роботи позивача - змінний, згідно із затвердженим графіком. Основними посадовими обов`язками позивача є здійснення обслуговування вітряних суден спеціальною наземною технікою (п.3.2 Посадової інструкції). Також зазначає, що згідно з п.3.2 Положення від 31.01.20213 №ПО-01-20.7-08 «Про робочий час і час відпочинку та ведення табелю обліку використання робочого часу» графік на наступний місяць складається до 25 числа поточного місяця, затверджується керівником відповідної служби і директором служби підтримки виробництва, узгоджується з профспілковим комітетом та доводиться до відома працівників. В разі виробничої необхідності допускається зміна графіку протягом місяця, про що працівник повинен бути попереджений не менш ніж за добу. При виникненні форс-мажорних обставин, метеоумов, епідемій і т.д., що істотно впливають на роботу підприємства, допускається зміна графіку, при цьому термін попередження може бути зменшений. З огляду на відсутність роботи з 24.02.2022 у зв`язку із військової агресією російської федерації проти України, закриття повітряного простору України для цивільних повітряних суден, загрози для життя та здоров`я працівників, відповідачем видано Наказ від 24.02.2022 № 19, яким з 24.02.2022 оголошено простій у роботі підрозділів відповідача та Наказ від 30.03.2022 № 21 про скасування наказу від 24 02.2022 № 19, а також Наказ від 30.03.2022 № 20, яким з 01.04.2022 призупинено дію трудових договорів із працівниками відповідача. Також зазначає, що з огляду на відсутність роботи з 24.02.2022 та по цей час включно відповідач не складав графіки роботи працівників Групи із обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Дирекції із обслуговування повітряних суден аеропорту «Бориспіль» та не доводив їх до відома працівників, в тому числі позивача.

Відповідач не погоджується з вимогами щодо стягнення середнього заробітку та звертає увагу, що з 24.02.2022 та по цей час позивач не міг виконувати трудові обов`язки із обслуговування повітряних суден в аеропорту «Бориспіль», як і відповідач забезпечувати позивача роботою, з причин, які не залежать ні від роботодавця, ні від працівника.

Вважає, що упродовж дії воєнного стану ч.1 ст.119 КЗпП України має застосовуватися із урахуванням приписів Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», та що у зв`язку з призупиненням трудового договору у відповідача відсутній обов`язок виплачувати середній заробіток. Також зазначає, що надані позивачем довідки не містять даних про робочий час позивача у спірний період, а отже не є доказами, що підтверджують обставину, із настанням якої закон пов`язує виникнення гарантій, визначених ч.1 ст.119 КЗпП України.

Звертає увагу, що позивач мав довести належними та допустимими доказами факт його залучення до виконання своїх обов`язків щодо участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання завдання територіальної оборони. Вважає, що ці обставини позивачем не доведені.

В порядку ст.93 ЦПК України відповідач ставить позивачу запитання про обставини, що мають значення для справи:

1. У який спосіб та ким упродовж спірного періоду доводились до відома позивача щомісячні графіки роботи на посаді водія автотранспортних засобів Групи із обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Дирекції із обслуговування повітряних суден в аеропорту «Бориспіль»?

2. Чи збігався упродовж спірного періоду робочий час позивача із часом виконання громадських та державних обов`язків?

12.05.2023 позивачем подано відповідь на відзив (а.с.101-108), за змістом якої він категорично не погоджується з твердженнями відповідача. Додатково звертає увагу, що відповідач не інформував його про причини припинення виплати середнього заробітку на його користь з 19.07.2022, та не отримував жодних наказів про призупинення з ним трудового договору жодними засобами зв`язку,не був повідомлений про це навіть в усній формі. Посилаючись на вимог ч.6 ст.93 ЦПК України повідомляє про відмову від надання відповіді на поставлені відповідачем питання.

25.05.2023 відповідачем подано заперечення (а.с.183-187), за змістом яких відповідач не погоджується доводами позивача.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 березня 2023 року (а.с.31) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як визнано сторонами, та підтверджується долученими до матеріалів справи копією Довідки ТОВ «Інтеравіа» від 07.02.2023 №04 позивач ОСОБА_2 з 01.09.2014 працює в ТОВ «Інтеравіа» на посаді водія автотранспортних засобів Групи з обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Дирекції з обслуговування повітряних суден в аеропорту «Бориспіль» (а.с.22).

Суд звертає увагу, що згідно з п.1.5 Посадової інструкції Водія автотранспортних засобів Групи з обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою Підрозділу з наземного обслуговування та сервісу повітряних суден Дирекції з обслуговування повітряних суден з аеропорту «Бориспіль» від 01.06.2020 № 01-20-12.2-298 (а.с.69-75), режим роботи позивача - змінний, згідно з графіком змінності, затвердженим керівництвом ІНТЕРАВІА, за погодженням з профспілковим комітетом.

Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Строк дії воєнного стану було продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15 березня 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває по цей час.

24 лютого 2022 року на сайті Державного підприємства обслуговування повітряного руху України було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України у зв`язку з військовою агресією рф для цивільних користувачів повітряного простору (а.с.58).

Ця обставина позивачем не оспорюється.

Згідно з долученими Сертифікатами відповідності , які були дійсні у спірний період по 18.02.2023 (а.с.55,56,57) ТОВ «Інтеравіа» здійснювало діяльність у Міжнародному аеропорту «Бориспіль»: обслуговування на пероні та місцях стоянок ПС, забезпечення обслуговування пасажирів та багажу , наземне адміністрування в аеропорту.

Крім того, як вказує відповідач, листом від 21.04.2022 №01-22-263 ДП МА «Бориспіль» повідомив про зупинку виробничої діяльності аеропорту «Бориспіль» у період воєнного стану(а.с.59-61).

Згідно з Довідками про розмір чистого доходу, отриманого ТОВ «Інтеравіа» (а.с.65-68), чистий дохід за 2-й, 3-й, 4-й квартали 2022 та 1-й квартал 2023 року у відповідача був відсутній.

Наказом ТОВ «Інтеравіа» від 24.02.2022 №19 «Щодо встановлення простою» відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та зважаючи на призупинення роботи аеропортів, відповідно до положень ст.34 КЗпП України, ст.6 Закону України від 14 жовтня 1992 року «Про охорону праці», з метою збереження здоров`я працівників, захисту їх законних прав та інтересів, - з 24 лютого 2022 року встановлено простій у роботі всіх підрозділів ТОВ «Інтеравіа»; визнано встановлений п.1 цього наказу простій таким , що виник не з вини працівників чи роботодавця, а зумовлений загрозою життю та здоров`ю персоналу; визначено строк дії простою період з дня видання цього наказу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників ТОВ «Інтеравіа» (а.с.84).

24 березня 2023 року позивач на добровільній основі уклав з командиром добровольчого формування Бориспільської міської територіальної громади №1 ОСОБА_3 . Контракт добровольця територіальної оборони строком на три роки, відповідно до якого добровільно взяв на себе зобов`язання виконувати завдання територіальної оборони в межах відповідної територіальної громади протягом строку дії Контакту, відповідно до вимог, визначених Законом України «Про основи національного супротиву», Положенням та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок діяльності добровольчих формувань територіальних громад, та цим Контрактом (а.с.15-16).

Наказом ТОВ «Інтеравіа» від 30.03.2022 №20 «Про призупинення дії трудових договорів» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та закриттям повітряного простору України для цивільної авіації ТОВ «Інтеравіа» на період дії зазначених обставин зупинило свою виробничу діяльність, що в свою чергу, виключає можливість надання та виконання роботи працівниками товариства, враховуючи зазначене та керуючись положеннями Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ та стті 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану в Україні», - з 01.04.2022 та на період дії воєнного стану призупинено дію трудових договорів з працівниками на час неможливості надання їм роботи та неможливості виконання ними роботи у зв`язку з військовою агресією проти України (п.1), а також зупинено дію пунктів Колективного договору ТОВ «Інтеравіа», що регулюють нарахування та виплату всіх матеріальних заохочень, передбачених Колективним договором та його додатками (п.85); Керівникам дирекцій, підрозділів та груп отриману інформацію, всіма доступними способами зв`язку довести до відома підлеглого персоналу (п.6) (а.с.85).

Наказом ТОВ «Інтеравіа» від 30.03.2022 №21 «Про скасування наказу про встановлення простою» на підставі наказу по підприємству від 30.03.2022 №20 з 01 квітня 2022 року визнано таким, що втратив чинність, Наказ від 24.02.2022 №19 «Про встановлення простою» в ТОВ «Інтеравіа» - для всіх підрозділів та працівників, за виключенням осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Наказу (а.с.86).

Встановлено, що 01.04.2022 вищезазначений наказ відповідача №20 від 30.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів та Лист-повідомлення від 01.04.2022, вих.. 01-12/50 «Про призупинення дії трудового договору» було розміщено керівником Групи із обслуговування повітряних суден спеціальною наземною технікою, безпосереднім керівником позивача, ОСОБА_4 у мобільному додатку «Viber»: «Группа ОПС СНТ» (а.с.87-91).

Ця обставина також підтверджена показаннями свідка ОСОБА_4 , який був допитаний у судовому засіданні за клопотанням відповідача.

Як визнано відповідачем та підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу - ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) (а.с.21) відповідач виплачував позивачу середній заробіток з моменту введення простою (24 лютого 2022 року) до 19 липня 2022 року, в подальшому виплати заробітної плати позивачу були припинені.

Сторонами визнано, що з 24.02.2022 позивач свої трудові обов`язки не виконує та що виплата середнього заробітку у період з 01.04.2022 по 19.07.2022 позивачу здійснювалося на підставі наданих ним відомостей про укладення Контракту добровольці територіальної оброни, а також Довідки про безпосередню участь особи у підготовці та виконанні завдань територіальної оброни в межах Бориспільської міської територіальної громади від 12.04.2022 №330 (а.с.17)

Згідно з долученою позивачем копією Довідки від 31.01.2023 №2744, виданою Т.в.о командира добровольчого формування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з 24 березня 2022 року по даний час перебуває на військовій службі в Добровольчому формуванні Бориспільської міської територіальної громади №1 в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 на підставі укладеного контракту добровольця територіальної оборони. Доброволець постійно залучений до виконання громадських та державних обов`язків, що здійснюються також у робочий час та приймає безпосередню участь у виконанні завдань територіальної оброни щоденно у складі сил ДФ БМТГ №1 при в/ч НОМЕР_2 у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» а Закону України «Про основи національного супротиву» (а.с.18).

Суд звертає увагу, що ч.1 ст.119 КЗпП України не зазнала змін з 24.02.2022 та, дійсно, передбачає, що на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в редакції, чинній з 24.03.2022 до 19.07.2022, було передбачено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в редакції, чинній з 19.07.2022, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.

Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.

Наказ (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавець подає для погодження до військової адміністрації, яка здійснює свої повноваження на відповідній території (військові адміністрації населених пунктів та районні військові адміністрації, а за їх відсутності - обласні).

Згідно з пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2136-ІХ на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.13 Закону № 2136-ІХ в чинній редакції передбачено, що, у разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору працівником або профспілкою за дорученням працівника (працівників) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, що є обов`язковим до виконання роботодавцем протягом 14 календарних днів з дня отримання такого припису.

Як визнано сторонами, зазначений вище наказ №334/о від 19.05.2022 «Про призупинення дії наказів») позивачем не оскаржувався та не був скасований.

Згідно з інформацією, наданою Державною службою України з питань праці, лист від 02.10.2023 №3402/2/2.3-23а працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» не звертались до Держпраці та її межрегіональних територіальних органів щодо оскарження наказу від 30.03.2022 №20 «Про призупинення дії трудових договорів» (а.с.207-208).

Суд, також звертає увагу, що надані позивачем довідки, видані Добровольчим формуванням Бориспільської міської територіальної громади №1 на підтвердження виконання ним державних або громадських обов`язків з виконання завдань територіальної оброни, не можуть бути належними і достатніми доказами, які підтверджують виконання позивачем таких обов`язків у робочий час протягом зазначеного в позові періоду з 24.03.2022 по дату ухвалення судового рішення включно.

Крім того, судом встановлено, що з моменту призупинення трудового договору обумовлений трудовим договором робочий час та трудові обов`язки у позивача був відсутні, що відповідачем не оспорюється, та підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , який підтвердив, що працівники Групи, яку він очолював, у тому числі позивач, з 24.02.2022 на роботу не виходили.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини суд дійшов висновку, що у зв`язку з призупиненням дії трудового договору позивача, у відповідача відсутній обов`язок щодо виплати середнього заробітку позивачу в порядку, визначеному ст.119 КЗпП України. Крім того, позивачем не обґрунтовано та не доведено виконання ним безперервно, на постійній основі добровільно взятих на себе обов`язків з виконання завдань територіальної оборони.

Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1 ст.23 Закону України «Про основи національного спротиву» фінансування та матеріально-технічне забезпечення національного спротиву здійснюються за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, а також з інших не заборонених законодавством України джерел.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1702-ІХ на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Отже, законодавець закріплює положення, що діяльність членів добровольчих формувань територіальних громад прирівнюється до військової лише на час безпосереднього залучення до участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання завдань територіальної оборони.

При цьому оскаржуваний позивачем наказ №20 від 30.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» був виданий в порядку, визначеному Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та в установленому законом порядку, до Державної служби України з питань праці не оскаржувався.

Відсутність у наказі від 30.03.2022 №20 відомостей, зазначених у новій редакції ч.2 ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», що набрала чинності 19.07.2022, не може бути підставою для визнання такого наказу протиправним та для його скасування.

При цьому суд зауважує, що на момент видачі наказу у Законі були відсутні відповідні вимоги зазначати: строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору, а також його погодження військовою адміністрацією, яка здійснює свої повноваження на відповідній території (військові адміністрації населених пунктів та районні військові адміністрації, а за їх відсутності - обласні).

Крім того, жодних доказів того, що відсутність в оскаржуваному наказі відповідної інформації позбавляє позивача певних прав, порушує його законні інтереси, чи покладає на нього додаткові обов`язки, позивачем надано не було.

Крім того, не обґрунтовано, що така невідповідність не може бути усунута у спосіб внесення змін до оскаржуваного наказу.

Зважаючи на ту обставину, що оскаржуваний Наказ №20 від 30.03.2022 не був вручений позивачу, а отриманий ним разом із відзивом відповідача у травні 2023 року, строк на оскарження наказу, визначений ст.233 ЦПК України, позивачем не порушений.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову та необхідності відмови у позові, у зв`язку з чим понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають, а судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, підлягає віднесенню за рахунок держави. Відповідачем доказів понесених судових витрат надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеравіа» про визнання протиправним та скасування наказу ТОВ «Інтеравіа» №20 від 30.03.2022 «Про призупинення дії трудових договорів» та стягнення невиплаченого середнього заробітку за період з 19.07.2022 року по дату ухвалення рішення - відмовити повністю

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 24.11.2023.

Суддя І. В. Муранова-Лесів