УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення

Справа № 495/2689/17

Номер провадження 2-п/495/1/2023

08 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Боярського О.О.,

при секретарі Саханові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року по справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 16.04.2021 року звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 30.08.2017 року по справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року по справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином повернуто заявнику без розгляду, у зв`язку із тим, що заява подана після спливу строку на подання та поважність такого пропуску суду не наведена.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.11.2022 року задоволено апеляцій скаргу ОСОБА_1 , скасовано увалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року, справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року по цивільній справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій ст. 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він мав залишити її з цієї підстави без задоволення,у зв`язку із чим заява розглядається судом по суті.

Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована тим, що відповідачка не була обізнана про розгляд судом справи та проведення судових засідань, відтак суд розглянув справу без належного її повідомлення, відповідно остання не могла заперечувати проти позову, оскільки всі судові виклики та повідомлення по даній справі судом направлялись за адресою: АДРЕСА_1 . Але фактичною адресою місця проживання Відповідача є: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянки України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданий 08.09.1997 року Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області.

Крім того, відповідач заперечує проти позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно фактичних обставин справи між Позивачем та Відповідачем 03.03.2009 року укладено та нотаріально посвідчено саме договір дарування частини житлового будинку, згідно якого Позивач подарувала, а Відповідач прийняла в дар 53/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно пункту 9 Договору дарування Позивач та Відповідач у присутності нотаріуса підтвердили, що договір не носить характеру фіктивного та удава правочину, укладається не про людське око, не приховує інший правочин відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки, а та сторони засвідчили, що зміст договору дарування нотаріусом їм роз`яснені повному обсязі, текст договору прочитаний ними повністю. У пункті 11 Договору вказано, що нотаріусом роз`яснено сторонам зміст ст. 203, 204, 215, 216, 225, 229, 230, 231, 233, 234, 235, 334, 402, 403, 405, 722, 727 Цивільного кодексу України.

Тобто виходячи із змісту договору дарування Позивачу та Відповідачу як сторонам вказаного правочину нотаріусом роз`яснено зміст норм ЦК України, також сторони договору дарування підтвердили своє волевиявлення спрямоване на укладення саме договору дарування, а не будь-якого іншого правочину, зокрема договору довічного утримання. Таким чином, обставини справи та зміст договору дарування свідчить про те, що сторони мали намір на укладення саме договору дарування, а не договору довічного утримання.

Також заявниця посилається на те, що в позовній заяві Позивачкою зазначено, що остання з 2001 року перебуває на медичному обліку з діагнозом «Рекурентно депресивний розлад», що підтверджується довідкою №1052, виданою Комунальним закладом «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня». Проте, за даною довідкою Позивач не може вважатися обмежено дієздатною або недієздатною, оскільки дані факти встановлюються виключно за рішенням суду, тому посилання Позивача на такий документ та твердження про те, що вона достеменно та адекватно не розуміла суть та правову природу правочину, на думку ОСОБА_1 , є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинами справи та нормам чинного на момент укладення договору дарування законодавства.

Аналіз вищенаведених понять «Рекуретний» та «Рекуррентное депресивное расстройство» дає чітке поняття, що таке захворювання як рекурентно депресивний розлад не є постійним або хронічним, а навпаки повторюваним. Також, слід зауважити, що у наданій Позивачем довідці зазначений лише діагноз «рекурентно депресивний розлад» без будь-яких супутніх захворювань викликаних розладом. Тобто захворювання Позивача на час виникнення спірних правовідносин, перетікало в легкій формі без будь-яких ускладнень, що свідчить про можливість усвідомлення Позивачем своїх дій та передбачених ними наслідків.

Також ОСОБА_1 зазначає, що про вказане рішення суду вона дізналася лише 31 березня 2021 року, отримавши його копію в канцелярії суду, у зв`язку з чим просить поновити строк на перегляд заочного рішення та скасувати його.

22.03.2023 року адвокат Клименко С.Ю. надав до канцелярії суду заяву у якій просив розгляд заяви проводити у відсутність відповідачки ОСОБА_1

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Як вбачаться з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції на адресу ОСОБА_2 , направлялися судові повістки про виклик до суду, які були повернуті з відміткою підприємства поштового зв`язку, про те, що адресат відсутній за адресою у зв`язку із смертю. У зв`язку із чим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було здійснено запит до органів РАЦС з метою витребування копії актового запис про смерть ОСОБА_2 . Як вбачається з копії актового запису про смерть №724 від 28.05.2021 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої, заочне рішення підлягає скасуванню. З аналізу даної норми вбачається, що для задоволення заяви про перегляд заочного рішення потрібна обов`язкова наявність таких умов: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 3) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто саме наявність одночасно цих трьох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 30.08.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином задоволено. Визнано договір дарування частини житлового будинку, який був укладений 03 березня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу 03.03.2009 року за реєстром № 487 - удаваним правочином, що на справді приховує вчинений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 03 березня 2003 року договір довічного утримання (а.с. 68-70).

Ухвалою суду від 23.10.2017 року заяву ОСОБА_2 про роз`яснення рішення суду від 30.08.2017 року задоволено. Роз`яснено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року, зазначено, що укладений 03.03.2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір дарування удаваний правочин згідно ст. 235 ЦК України, тобто договір дарування є недійсним в розумінні параграфу 2 глави 16 ЦК України (а.с. 79-80).

21 травня 2018 року представник ОСОБА_1 адвокат Клименко Станіслав Юрійович, діючий за ордером серії ОД № 346610, подав до канцелярії суду заяву (вхідний номер 12355/18вх) з проханням надати йому для ознайомлення матеріали цивільної справи № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином.

21 червня 2018 року до канцелярії суду надійшла заява (вхідний номер 14954/18вх) ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_1 на підставі Довіреності від 26.04.2018 року, серії ННС № 123015, посвідчена приватним нотаріусом Холудєєвою С.М., реєстровий номер 1026, з проханням надати йому можливості ознайомитись зі справою 495/2689/17 та заробити копії. В цій же заяві (а.с. 84) міститься помітка ОСОБА_3 від 21.06.2021 року про ознайомлення зі справою та здійснення необхідних копій.

Отже представникам ОСОБА_1 ще в 2018 році було відомо про існування вказаної цивільної справи за позовом ОСОБА_2 та про ухвалене заочне рішення. Більш того, її представник ОСОБА_3 отримав копії матеріалів справи. Саме тому наголошення заявниці про те що про оскаржуване рішення вона дізналась лише 31 березня 2021 року не відповідають дійсності. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у ОСОБА_1 почався 21.06.2018 року, коли її представник ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи, та закінчився через тридцять днів, тобто 24 липня 2018 року. Письмові заяви з приводу припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю до суду від ОСОБА_1 не надходили.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно з положеннями ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Крім того, суд вважає, що докази, на які посилається заявник у заяві про скасування заочного рішення, а саме, доводи про те, що Позивач та Відповідач у присутності нотаріуса підтвердили, що договір не носить характеру фіктивного та удава правочину, не приховує інший правочин відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки, та сторони засвідчили, що зміст договору дарування нотаріусом їм роз`яснені повному обсязі, текст договору прочитаний ними повністю, та те, що Позивач не може вважатися обмежено дієздатною або недієздатною на підставі довідки №1052, виданої Комунальним закладом «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», оскільки дані факти встановлюються виключно за рішенням суду, - не заслуговують на увагу у зв`язку із тим, що в судовому засіданні судом надавалася юридична оцінка вказаним обставинам, та незгода відповідача із вказаними висновками суду не є підставою для переоцінки судом доказів, які надавалася .

В даному випадку в обґрунтування викладених в заяві обставин щодо підстав скасування заочного рішення, відповідачем не наведено жодного посилання на належні, достатні та допустимі докази, які б надали суду можливість встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи, так як це є необхідною умовою при розгляді заяви щодо перегляду заочного рішення суду, а обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично непогодження заявника з винесеним рішенням по суті.

У постанові від 09.11.2021 року в справі №214/5505/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.01.2021 року в справі №1519/2-4031/11. Відступ полягає у тому, що суд приймає до розгляду належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення незалежно від пропуску строку на її подання та залишає цю заяву без задоволення у разі, якщо немає підстав для поновлення вказаного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_1 було пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, при цьому посилання останньої на те, що про оскаржуване рішення вона дізналась лише 31 березня 2021 року не відповідають дійсності та спростовуються наявними у справі доказами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про те що, відсутні підстави для поновлення відповідачу ОСОБА_1 строку на перегляд заочного рішення.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення, суд також приймає до уваги наступне.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.11.2022 року задоволено апеляцій скаргу ОСОБА_1 , скасовано увалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року, справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року по цивільній справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У вказані Постанові від 28.11.2022 року колегією суддів зазначено, що в процесі апеляційного розгляду справи від ОСОБА_2 на електронну пошту апеляційного суду надійшла заява, у якій остання просила розглянути справу за її відсутності, у зв`язку із похилим віком та при цьому зазначила, що не заперечує проти апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2021 року, оскільки рішення суду є незаконним. Оригінал вказаної заяви ОСОБА_2 також надійшов через засоби поштового відправлення «Укрпошта» до канцелярії апеляційного суду.

Суд звертає увагу на той факт, що вказані листі від імені ОСОБА_2 були направлені на адресу апеляційного суду вже після смерті останньої, оскільки з актового запису про смерть №724 від 28.05.2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , натомість на електронну адресу апеляційного суду лист від ОСОБА_2 з проханням розглядати апеляційну скаргу ОСОБА_1 без її участі, надійшов 17.07.2021 року. Також, оригінал вказаної заяви ОСОБА_2 також надійшов через засоби поштового відправлення «Укрпошта» до канцелярії апеляційного суду, та з відмітки (поштового штампу) відділення поштового зв`язку, яка міститься на конверті також вбачається, що відправлення здійснювалося 14.07.2021 року. Тобто відправлення від імені ОСОБА_2 не могло бути надіслано нею, оскільки на цей час ОСОБА_2 померла, що підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 260, 287, п. 9 Розділу XIII перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2017 року по справі № 495/2689/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу №487 Тітова Тетяна Сергіївна про визнання договору дарування удаваним правочином залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя