Справа № 351/74/23
Номер провадження №2/351/240/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що останнім часом життя з відповідачем не склалось і їй стало відомо, що відповідач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково.

У судовому засіданні 11.04.2023 відповідач пояснював, що він офіційно не працює, його дохід на місяць від тимчасових заробітків становить приблизно 7000 грн. на місяць, а тому він не може сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. на місяць, адже це буде майже половина його заробітку. Крім того зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народився ще один син від іншої жінки і йому необхідні кошти також і на його утримання.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний актовий запис № 106. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/ фактичного проживання особи № 2318 від 22.12.2022, складеного виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, при обстеженні житлово-побутових умов проживання встановлено, що ОСОБА_1 має на утриманні двох дітей: ОСОБА_3 , 2003 р.н. та ОСОБА_4 , 2011 р.н. З її слів з чоловіком ОСОБА_2 вона не проживає, спільного господарства не ведуть.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 квітня 2023 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 82. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_5 .

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.05.2023 ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець не зареєстрований.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд враховує, що відповідно до норм Сімейного кодексу України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Так, у своєму позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно.

Водночас відповідач просив зменшити розмір стягуваних аліментів, оскільки він офіційно не працює, заробляє тимчасовими заробітками та має на утриманні ще одну малолітню дитину від іншої жінки.

При визначенні розміру аліментів, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 182 СК України, окрім беззаперечного обов`язку батька утримувати свою неповнолітню дитину, суд також враховує те, що відповідач офіційно не працює та не має стабільного доходу, що відповідач має на утриманні ще одного малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого також зобов`язаний утримувати до досягнення ним повноліття.

На переконання суду відповідач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , однак, з урахуванням наведених вище обставин, у розмірі меншому, ніж просить стягнути позивачка.

Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2 833 грн.

Отже, суд вважає що відповідач має задовільний стан здоров`я, є молодою працездатною особою, яка має нерегулярний мінливий дохід та, на думку суду, спроможний сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., який, на думку суду, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також не суперечитиме ч. 2 ст. 182 СК України, адже не буде меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1 416, 50 грн.

За таких обставин суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 073 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 12 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Іван ПОСОХОВ