Справа №442/2976/23
Провадження №2/442/730/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі органу опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місяця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб та визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.

В обґрунтування позову, покликається на те, що між ним та відповідачем 23.11.2016 року було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спочатку їхні стосунки складалися добре. Однак, згодом вони погіршились та охололи. Почали виникати різного роду конфлікти та непорозуміння. Внаслідок військової агресії Росії проти України, вона змушена була декілька разів виїжджати за кордон (Польщу). Там вона винайняла житло, однак відповідач забороняє вивезти з собою сина. Не дає дозвіл для цього. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 25.05.2023 року о 11:00 год в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.05.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява про визначення місця проживання дитини. В поданій зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 посилається на те, що після нападу Росії на Україну вони переїхали до родичів в м.Дрогобич з м.Охтирка Сумської області. Тут син почав навчатися у ліцей №1 ім.Франка,, зареєструвався до сімейного лікаря, завів нових друзів.він, як батько, турбується про сина, забезпечує матеріально, займається його вихованням, розвитком та здоров`ям. Дружина майже постійно за кордоном, намагається там облаштуватися, а тому син вже звик до її відсутності. Тому просить визначити після розірвання шлюбу місце проживання дитини разом із ним.

Ухвалою суду від 18.05.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення місяця проживання дитини.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення місяця проживання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в особі органу опіки та піклування про розірвання шлюбу та визначення місяця проживання дитини.

Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та присвоєно об`єднаній цивільній справі №442/2976/23, провадження № 2/442/730/2023.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала частково в частині розірвання шлюбу та не заперечила щодо задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову про розірвання шлюбу та про підтримання поданного ним зустрічного позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Подав суду лист, в якому просив проводити розгляд справи за відсутності. Просив залишити без розгляду первісний позов ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання дитини разом з нею. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу покладається на думку суду. Разом з тим, просив задоволити зустрічний позов ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із ним, як батьком.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який 23.11.2016 року було зареєстровано у Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260 (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 23.11.2016).

Від данного шлюбу в сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 ).

Відповідач за первісним позовом не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згідний, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Відповідно до листа відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №351 від 25.05.2023 року, беручи до уваги заяви батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , подані до заяви документи, враховуючи прихильність дитини до кожного із батьків, враховуючи відсутність зауважень та заперечень комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради, відділ - служба у справах дітей, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з батьком.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Верховний суд у постанові в справі № 200/952/18 від 15.01.2020 року зробив висновок про те, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Встановлені судом обставини справи об`єктивно свідчать про те, що після припинення шлюбних відносин між сторонами по справі спір про визначення місця проживання дітей відсутній. Сторони з урахування інтересів дитини та її прихильності погодили між собою, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову в частині визначення місця проживання дитини.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Первісний позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано в Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 260.

Сторони не заявили клопотань про зміну прізвищ.

Зустрічний позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О.