Справа № 396/246/23
Провадження № 2/396/157/23
29 травня 2023 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Дригваль В.М.,
за участю секретаря Новікової Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, -
До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, зазначивши у позовній заяві про те, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради №8 від 07.02.2023 року про пере нумерацію адреси будинку по АДРЕСА_2 , була змінена на АДРЕСА_3 . Позивач мав намір оформити субсидію та звернувся до ЦНАП Новоукраїнської міської ради для отримання довідки про зареєстрованих осіб у його житловому будинку, де йому повідомили, що у зв`язку з перенумерацією будинків по АДРЕСА_2 у його домоволодінні зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте згідно домової книги житлового будинку, відповідач не зареєстрований і ніколи в його будинку не проживав. На сьогоднішній день позивач не має змоги скористатися своїм правом передбаченим ст.150 ЖК України, а саме оформити субсидію, оскільки в його будинку зареєстрований відповідач. В зв`язку з чим, просить суд визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .
Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про підтримання позовних вимог та їх задоволення та про розгляд справи у відсутності позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання (а.с.23).
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не прибув двічі, на 08.05.2023 року та на 29.05.2023 року, оскільки за місцем реєстрації відсутній, будучи своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області (а.с.27, 31) та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Як не надано і відзивів на позовну заяву, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.223 ЦПК України.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідачів не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, а саме:
- Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 . Та має РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.4 на звороті).
- Із копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1980 року та копії технічного паспорту на жилий будинок (а.с.5, 6-8) вбачається, що ОСОБА_1 на праві особистою власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
- Із копії домової книги (а.с.9-10) вбачається, що в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належний на праві власності ОСОБА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Громадянин ОСОБА_2 , зареєстрованим не значиться та відомості про його реєстрацію відсутні.
- Із копії довідки про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна №8 від 07.02.2023 року (а.с.11) вбачається, що дана довідка видана виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з перенумерацією, адреса будинку по АДРЕСА_2 , була змінена на АДРЕСА_2 .
- Із копії довідки №624 від 07.02.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.12) вбачається, що у житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- Із Акту обстеження умов проживання від 09.02.2023 року (а.с.13) вбачається, що депутатом Новоукраїнської міської ради восьмого скликання, ОСОБА_4 , було здійснено обстеження житлово-побутових умов житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . В ході обстеження було виявлено, що власником домоволодіння є громадянин ОСОБА_1 , який зареєстрований за вказаною адресою з 21.01.1980 року та фактично проживає за вказаною адресою. З 2006 року проживає один.
Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.2 ст.5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз вказаних норм дає суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст.405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.
Житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 є приватною власністю позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї власника житла в силу ст.64 Житлового кодексу України, а також дані про укладення з ними договору найму житлового будинку також відсутні.
Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім`ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК України та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.
Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідач ОСОБА_2 у спірному житлі не мешкає та взагалі ніколи не мешкав за даною адресою, особистих речей у житлі не має, участі у витратах по утриманню житла не приймає, з будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком в установленому законом порядку не звертався. При цьому, судом з`ясовано, що фактом реєстрації відповідача у житловому будинку, який належить позивачу, стала подія з перенумерації адреси будинку, а саме адреса будинку була змінена з АДРЕСА_4 , що в свою чергу і зумовило реєстрацію відповідача за адресою АДРЕСА_3 . Крім того, відповідно до домової книги (а.с.10), відомості про реєстрацію громадянина ОСОБА_2 у житловому будинку належного позивачу - відсутні.
Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому будинку понад установлений законом строк, та беручи до уваги те, що підставою реєстрації відповідача за адресою АДРЕСА_2 , стала перереєстрація адреси будинку (а.с.11), а тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 .
На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.5, 16, 316, 317, 319, 321, 383, ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-79, 81, 95, 141, 281-284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В.М.Дригваль