Справа № 444/1224/23
Провадження № 2/444/556/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Я.Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський р-н, Львівська обл.), ОСОБА_2 (с. Дев`ятир, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно колишнього колгоспного типу двору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача (чоловік ОСОБА_3 ) - ОСОБА_4 ОСОБА_4 проживав, був зареєстрований з дружиною - ОСОБА_3 до дня її смерті. ОСОБА_4 заповів все своє майно позивачці. Державний нотаріус Рава - Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно. Просила визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 24.11.1999 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ): - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій дружині ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку фактично ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , проте своїх спадкових прав не оформив.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності представника.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були одружені.

ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 .

Довідка № 99 від 17.04.2019 року підтверджує те, що станом на 30.06.1990 р. головою двору в АДРЕСА_2 був ОСОБА_4 , а членами двору: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Довідка № 37 підтверджує, що станом на 15.04.1991р. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 .

З копії заповіту від 11.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно заповів позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача (чоловік ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 .

Довідка № 1413 від 04.04.2023 року, видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ», підтверджує, що реєстрація на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 року не проводилась.

Із довідки № 87, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_2 , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Із довідки № 38, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що малолітні та неповнолітні в житловому будинку по АДРЕСА_2 не проживають та не зареєстровані.

Житловий будинок господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_2 , побудований в 1920 р., загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.), що підтверджується технічним паспортом.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2023 року вбачається, що Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

З копії спадкової справи № 83/2019 вбачається, що заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 подана ОСОБА_1 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи

кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою по АДРЕСА_2 .

Спадщина після померлого ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 86 від 03.04.2019 року, виданої Дев`ятирською сільською радою, з якої вбачається, що ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований разом із ОСОБА_3 до дня її смерті та вів з нею спільне господарство та копію заповіту від 11.12.2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно заповів позивачу.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2023 року вбачається, що Державний нотаріус Рава-Руської ДНК завів спадкову справу № 83/2019, проте відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки ним не подано необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове нерухоме майно.

Таким чином встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2018 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 24.11.1999 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ):

- в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 127,2 кв.м. (житлова площа 47,2 кв.м., допоміжна площа 80,0 кв.м.)) та 1/3 частину господарських будівель і споруд (веранда та сарай), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій дружині ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку фактично ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , проте своїх спадкових прав не оформив.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.