Справа № 354/1067/23
Провадження № 2/354/342/23
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

29 листопада 2023 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши заяву представника позивача адвоката Мельника Я.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПП «ГЕОПРОСТІР», Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, Микуличинського старостинського округу Івано-Франківської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Мельник Я.Ю. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :12:005:0096, загальною площею 0,7180 га, розташовану в селі Микуличині, участку Підстрім Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, яка належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 . Зазначає, що вказана земельна ділянка сформована за рахунок його земельної ділянки з кадастровим номером :11:009:0081, якою він володіє на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯЖ № 859840, виданого 30.06.2009 року. Пояснює, що його земельна ділянка формувалася з 2007 року у порядку, визначеному законодавством. 04.08.2020 він приїхав на земельну ділянку, де виявив, що його земельна ділянка огороджена металевим парканом, а також дерев`яними огородженнями по всьому периметру, що створює перешкоди для доступу до такої. Огорожа здійснена відповідачкою ОСОБА_2 , яка зазначає, що останню вона побудувала по межі своєї земельної ділянки, право власності на яку посвідчується оспорюваним Державним актом. В ході з`ясування обставин, йому стало відомо з відповіді Держгеокадастру в Івано-Франківській області, що у Національній кадастровій системі відомості про його земельну ділянку з кадастровим номером :11:009:0081 відсутні, отже, його права порушено. Позивач вказує, що відповідач по справі ОСОБА_2 , як власник земельної ділянки з кадастровим номером :12:005:0096, яка накладається на його власну земельну ділянку, може в будь-який час звернутися до державного реєстратора відділу ЦНАПу чи державного/приватного нотаріуса, як реєстратора з метою реєстрації права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і в подальшому відчужити таку за правочином купівлі - продажу, дарування, міни/тощо чи обтяжити таку (договір іпотеки, утримання, тощо), що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Тому просить накласти арешт на земельну ділянку Відповідачки для унеможливлення останньою розпоряджатися нею, а також заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь які дії, спрямовані на обтяження цієї земельної ділянки (передавати в іпотеку, укладати договір довічного утримання, інше) чи змінювати конфігурацію, проводити поділ земельної ділянки.

Вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з частиною другої цієї статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно пункту 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що між сторонами триває спір щодо дійсності Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 558373 від 13 квітня 2009 року, який посвідчує право власності відповідачки ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером: :12:005:0096 та площею 0, 7180 га, розташовану в АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що вказана земельна ділянка сформована за рахунок його земельної ділянки з кадастровим номером: :11:009:0081 та площею 0, 1800 га, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ №859840 від 30.06.2009.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 25-ї сесії Микуличинської сільської ради від 12.03.2009 № 170-25/2009 позивачу ОСОБА_3 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 1800 га, розташовану у с. Микуличині на участку Підстрім для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :11:009:0081.

Відповідно до відповідей Міжрайонного управління у Надвірнянському районі та м. Яремчому від 07.08.2020 № Ф-105/0-0202-105/145-20 у Державному земельному кадастрі відомості про вказану вище земельну ділянку відсутні.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №558373 від 13.04.2009, який виданий на підставі рішення 21-ї сесії Микуличинської сільської ради від 07.10.2008 №147-21/2008, власником земельної ділянки з кадастровим номером: :12:005:0096 та площею 0, 7180 га є відповідачка ОСОБА_2 .

Позивач оскаржує вказані рішення та Державний акт на підставі яких Відповідачка набула право власності на зазначену вище земельну ділянку, оскільки, ця земельна ділянка включає у себе його земельну ділянку, у зв`язку з чим, Відповідачка огородила її, і він не має доступу до своєї власності.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів Позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме арешт земельної ділянки з кадастровим номером :12:005:0096, площею 0,7180 га із забороною вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, вчинення правочинів щодо неї без заборони користування земельною ділянкою на даному етапі є обґрунтованими, співмірними із заявленими позивачем вимогами, узгоджуються з предметом позову, та не призведуть до порушення прав відповідачки ОСОБА_2 володіти та користуватися вказаною земельною ділянкою, а обмежать лише її право відносно відчуження, поділу чи об`єнання земельної ділянки, що має тимчасовий характер.

З огляду на це, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та уникнення труднощів під час виконання судового рішення в разі задоволення вимог Позивача, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 149, 150, 151 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Мельника Я.Ю. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :12:005:0096, площею 0,7180 га в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо її відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Для виконання ухвали надати її копію позивачу.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник 1: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник 2: ПП «ГЕОПРОСТІР», код ЄДРЮОФОПГФ 30051405, адреса: 78590, с. Микуличин, вул. Космонавтів, 21 А, Івано-Франківська область.

Боржник 3: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, код ЄДРЮОФОПГФ 39767437, адреса: 76018, вул. Сахарова, 34, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, код ЄДРЮОФОПГФ 33309833, адреса:78500, вул. Свободи, 266, м. Яремче, Івано-Франківська область.

Суддя: М. В. Остап`юк