Справа № 478/479/23 Провадження № 2/478/120/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

за участі секретаря Луговської А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, просила розірвати шлюб між нею (позивачем) та відповідачем ( ОСОБА_2 ), зареєстрований 02.03.2021 році Корабельним районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), актовий запис № 31, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розлучення є несумісність характерів, що привело до припинення шлюбних відносин у лютому 2022 року і з того часу вони спільне господарство не ведуть і мешкають окремо. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем .

Позивач у судове засідання не з`явилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності .

Відповідач у судове засідання не з`явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 02.03.2021 році зареєстрували шлюб в Корабельним районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), актовий запис № 31. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем .

Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що сторони з лютого 2022 року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розлучення є несумісність характерів ,тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 СК України , особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2021 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачем . Шлюбні відносини у них припинилися у лютому 2022 року і з того часу вони спільне господарство не ведуть і мешкають окремо. Чоловік і жінка після припинення шлюбних відносин згоди щодо продовження подружнього життя не досягли, примирення між ними не відбулося. Їх родина фактично розпалася і вони проживають окремо. Розірвання шлюбу не порушує їх інтересів та інтересів їх дитини. Відмова в розірванні шлюбу може порушити їх право на створення нової сім`ї.

Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 256, 264, 268 ЦПК України ст. ст. 110, 112 СК України,суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.03.2021 році Корабельним районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ), актовий запис № 31 .

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити,- ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.05.2023 року.

Суддя : Х.В.Іщенко