ЄУН № 337/1945/23
Провадження № 2/337/828/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Трегуб Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вертелицький М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відеоконферензв`язку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

18.04.2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ); на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ); рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 розмір аліментів на дитину, визначений рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 змінено, а саме збільшено з 1/4 частини на 1/2 частину усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття. Станом на дату ухвалення Хортицьким районним судом м. Запоріжжя рішення від 28. 10.2020 року по справі № 337/3491/20 про визначення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/2 частини доходу, - ОСОБА_2 не мав інших боргових зобов`язань, присуджених по кримінальному провадженню № 1-кп/235/186/20 за вироком суду. Наразі жодних утримань за виконавчими провадження на користь потерпілого ОСОБА_6 не здійснюється, оскільки усі можливі відрахування від його заробітку скеровані на користь позивача. В зв?язку з погіршенням майнового стану ОСОБА_2 просить зменшити розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, вважаючи що при цьому будуть дотримані інтереси дитини та баланс між зобов`язаннями батьків.

Ухвалою судді від 18.04.2023 року відкрито провадження у справі та призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

03.05.2023 р. від ОСОБА_3 надійшов відзив, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_2 нехтуючи обов`язковістю судового рішення та своїм обов`язком щодо належного утримання малолітньої дитини, несвоєчасно та не в належному розмірі сплачував визначені судом аліменти, внаслідок чого і утворилась заборгованість, яка обліковується державним виконавцем. ОСОБА_2 , як особа, що неналежно виконувала судове рішення - зобов?язана була знати про можливість примусового виконання рішення суду та подальшого ризику вжиття відносно нього, передбачених Законом «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання та встановлення передбачених законом обмежень, зокрема внесення інформацію відносно його особи до реєстру боржників чи накладення арешту на майно. Вжиття державним виконавцем заходів щодо примусового виконання судового рішення в рамках наданих йому Законом, не зумовлює погіршення матеріального стану ОСОБА_2 , а кількість постанов виконавця на які посилався позивач - зокрема щодо стягнення аліментів із заробітної плати за місцем працевлаштування чи отримання доходу у ТОВ «Сільпо-Фуд», ДУ «Кам?янська виправна колонія № 101», ДУ «Дружелюбівський виправний центр» №1», ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» - є заходами примусового виконання судового рішення, які є необхідними для його виконання та стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять інформації щодо оскарження ОСОБА_2 розрахованого виконавцем розміру заборгованості чи визнання постанов державного виконавця протиправними, що свідчить про їх законність. В свою чергу відповідачка ОСОБА_3 ніколи не вживала заходів щодо стягнення з позивача штрафів чи пені за несвоєчасну сплату аліментів, хоча таке право передбачено законом. Визнання позову про збільшення розміру аліментів позивачем відбулося за його волевиявленням, після ухвалення рішення жодних змін за яких можливе зменшення розміру аліментів не відбулося, доводи шодо погіршення матеріального стану платника аліментів внаслідок виконання рішення суду необґрунтовані, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

23.05.2023 року представник позивача ОСОБА_7 надіслала до суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позову, вважає, що доводи відзиву відповідачки ОСОБА_3 аргументів позовної заяви не спростовують.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про день і час судових засідань повідомлені у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні представник позивача, просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що матеріальний стан відповідача погіршився, після ухвалення рішення щодо розміру аліментів на користь відповідачки, змінилось місце роботи позивача, де зменшився розмір його доходу, крім того, були видані виконавчі лист за кримінальним провадженням, які перебувають на примусовому виконанні, за якими підлягають відрахування з позивача на користь потерпілого у розмірі 170000 грн. Інші зміни у матеріальному, сімейному стані, у стані здоровся сторін та дитини не відбулися.

Представник відповідача у судовому засіданні виклав свої заперечення, просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що зобов`язання за вироком виникли у позивача на час заподіяння шкоди потерпілому у 2019 році - тобто до ухвалення рішення судом про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі частки доходу, доводи щодо погіршення матеріального стану позивача жодним доказом не підтвердженні, підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

Розглянувши матеріали провадження, вислухавши доводи представників сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.08.2017 року Хортицьким районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 310.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ); на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 розмір аліментів на дитину, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 змінено, а саме збільшено з 1/4 частини на 1/2 частину усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирушаючи по суті заявлені позовні вимоги суд враховує, що підставою для обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено погіршення його матеріального стану. Інші підстави , передбачені ст. 192 СК відсутні.

Отже, суд враховує, що збільшення розміру аліментів на утримання дитини з на частину доходів позивача за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року відбулося за умов визнання заявлених позовних вимог ОСОБА_2 на підставі погіршення матеріального становища ОСОБА_3 .

Обставинами, які виникли після ухвалення судом рішення про збільшення аліментів, є наявність відносно позивача ОСОБА_2 двох виконавчих провадженнях:

- № 63909851, відкрите 14.12.2020 року на підставі виконавчого листа № 1-кп/235/186/20, виданого 30.11.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_6 в розмірі 100 000,00 гривень;

- № 63909448, відкрите 14.12.2020 року на підставі виконавчого листа № 1-кп/235/186/20 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_6 в розмірі 72590,70 гривень.

Безумовно, наявність зобов`язань за виконавчими провадженнями на загальну суму понад 170000 грн., на думку суду, не може не вплинути на матеріальний стан особи в бік погіршення.

Разом з тим, суд враховує те, що зобов`язання позивача перед потерпілим у кримінальному провадженні виникли на час заподіяння йому такої шкоди тобто станом на 13.04.2019 року, на час ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів, сторони проживали разом, що дає суду підстави вважати, що як позивач, так і відповідач були обізнані про наявність зобов`язань про відшкодування шкоди позивача перед потерпілим ОСОБА_6 та ухвалення судом вироку 24 червня 2020 року, яким з ОСОБА_2 стягнуте відповідні суми такого відшкодування, розмір яких в подальшому оскаржувався в апеляційній та касаційній інстанції.

Остаточний розмір відшкодування позивача перед потерпілим був встановлений 19 листопада 2020 року, тобто після ухвалення рішення суду про збільшення розміру аліментів.

Отже, враховуючи, що обидві сторони на час визначення судом можливості сплачувати позивачем ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки на користь відповідачки в розмірі частині доходів, будучи обізнаними про наявність вимог потерпілого, повинні були бути розраховувати на те, що встановлення судом остаточних сум до стягнення з позивача безумовно стане наслідком відкриття виконавчих проваджень, за якими потерпілий також має право на отримання грошового відшкодування, та потягнене за собою відповідні зміни у матеріальному стані платника аліментів, а тому суд вважає встановленим наявність підстав для зменшення розміру аліментних зобов`язань.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму, який встановлено Законом України «Про Державний бюджет України», та який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище позивача, відповідача, та дитини, на утримання якої позивач сплачує аліменти.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом відповідні зміни у матеріальному становищі платника аліментів, обумовлені зобов`язаннями перед іншою особою, за відсутності інших доказів щодо погіршення матеріального стану, що суд дійшов висновку про зменшення стягнення з позивача аліментів з розміру 1/2 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку. При цьому суд враховує і те, що зазначений розмір в подальшому після завершення виконавчих проваджень на користь іншої особи, в подальшому може бути збільшений за позовом отримувача аліментів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 76, 78, 81, 89 ч.2 п.1 ст.141, ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, ст.ст. ст. ст. 180, 182, 191, 192 СК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Хортицького районного суду м.

Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 (2/337/1704/2020) що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2023 року.

Суддя: Л.Г. Салтан