Провадження № 2-п/357/24/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Хоменко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2015 року у цивільній справі № 357/11198/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення у даній цивільній справі, в якій просив: 1) Поновити строк на перегляд заочного рішення суду та скасувати його; 2) Позначити дану справу до нового слухання за участю всіх сторін у справі; 3) Відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

В обґрунтування заяви вказував, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 08.06.2015 у справі № 357/11198/15-ц було прийняте заочне рішення про стягнення з нього пені за несплату аліментів на дитину. У період час з 01.10.2011 по 12.03.2022 він проживав у АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Білоцерківського міського відділу УДМС України в Київській області № 1146 від 23.05.2013, посвідченням з місця роботи ПП СБ «Карабінер», де він працював на посаді інспектора охорони групи швидкого реагування; довідкою з Одеської обласної станції переливання крові від 22.05.2013 про дослідження крові на резус належність. Заочне рішення суду він отримав 15.04.2023. Між ним та позивачем існувала домовленість з 2011 року, що позивач буде брати кошти з коштів, які вона отримувала з орендної плати від здачі його квартири по АДРЕСА_2 , яку вона здавала і отримувала за весь період з 2011 року по березень 2023 року кошти в сумі 4000,00 грн. щомісячно, які за домовленістю повинна була витрачати на утримання спільної дитини ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17 травня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено сплату судового збору до розгляду заяви про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за несплату аліментів; прийнято до свого провадження справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у даній цивільній справі; призначено судовий розгляд у справі на 26 травня 2023 року на 11.15 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

В судове засідання сторони не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи інформовані судом своєчасно та належним чином, у тому числі шляхом направлення ухвали про призначення судового розгляду на електронні адреси учасників справи, зазначені у поданих заявах.

26 травня 2023 року о 10.37 год. на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи № 2-1811/2011, призначеної на 26.05.2023 на 11.00 год. на інший час у зв`язку з участю у цей час в іншому судовому засіданні в господарському суді Київської області в службових справах. Доказів виклику до господарського суду Київської області, ОСОБА_1 до даного клопотання не долучено. За таких обставин суд вважає причини неявки ОСОБА_1 в судове засідання не поважними. Крім цього, ОСОБА_1 подано до суду клопотання про витребування з Білоцерківського міського відділу ДВС виконавчого провадження № 52346285 по виконанню рішення суду № 2а-1811/2011 від 25.11.2011, де наявні докази відсутності повідомлень, викликів у якості боржника чи підписів про отримання повідомлень. Суд вважає за доцільне в задоволенні вказаного клопотання відмовити у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , як учасник вказаного виконавчого провадження, самостійно міг подати до суду копії вказаного виконавчого провадження, у тому числі, одночасно із подачею заяви про перегляд заочного рішення.

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про перегляд судового рішення без учасників справи, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне:

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2014 по 01.06.2014 у сумі 1497,99 грн. та 243,60 грн. судових витрат. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено (а.с.20-22).

Відповідно до довідки про нарахування аліментів, виданої міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 22.06.2015, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 станом на 01.10.2014 становить 14253 грн., станом на 31.06.2015 становить 19200 грн.(а.с.5).

Рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення про дату судового розгляду повернулося на адресу суду 22.10.2015 у зв`язку з тим, що адресат не проживає за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с.16).

23.11.2015 ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою від 18.11.2015, у якій просив суд направити на його фактичну адресу проживання копію позову з додатками по справі № 357/11198/15-ц за позовом ОСОБА_2 , у якій він є відповідачем, а також повідомити його про час і місце розгляду даної справи по суті. В даній заяві ОСОБА_1 зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_4 (а.с.27).

31.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с.32), яку було повернуто судом 03.05.2023 (а.с.42-44).

Заявником до заяви про перегляд заочного рішення долучено посвідчення служби безпеки «карабінер»; довідку Білоцерківського міського відділу УДМСУ в Київській області від 23.05.2013, згідно з якою ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; відмітки про здачі крові ОСОБА_1 , який проживає в м. Одеса, за період часу з 21.05.2013 до 08.10.2021 (а.с.47); договір оренди квартири від 10 червня 2022 року між ОСОБА_2 ОСОБА_5 , з терміном оренди з 10 червня 2022 року до 10 травня 2022 року. Розмір орендної плати, згідно даного договору, складає 4000,00 грн. на місяць (а.с.49); повідомлення ОСОБА_5 про сплату орендодавцю ОСОБА_2 орендної плати в сумі 4000,00 грн. щомісячно в період часу з 10 травня 2022 року по 15.04.2023 (а.с.50); відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 11.05.2023, згідно з якими за 2021 рік ОСОБА_1 отримав дохід в розмірі 1089,00 грн. (а.с.52).

При вирішенні заяви суд про перегляд заочного рішення виходить з наступного:

Відповідно до статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з вимогами статті 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Головуючий відкриває судове засідання і з`ясовує, хто з учасників справи з`явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з`ясовує думку сторін та інших учасників справи щодо вимог про перегляд заочного рішення.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи частина перша статті 288 ЦПК України.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, у якій просив суд направити на його фактичну адресу проживання копію позову з додатками по справі № 357/11198/15-ц за позовом ОСОБА_2 , у якій він є відповідачем, а також повідомити його про час і місце розгляду даної справи по суті. В даній заяві ОСОБА_1 зазначив адресу свого проживання: АДРЕСА_4 (а.с.27).

Відповідач дізнався про судовий розгляд його справи, про що звернувся до суду із відповідною заявою 18.11.2015, тобто через два дні після ухвалення рішення про часткове задоволення позову

Станом на день подачі заяви про перегляд заочного рішення (16.05.2023) заявник ОСОБА_1 на спростування доводів, викладених у рішенні суду від 16.11.2015, подав до суду копію договору оренди квартири від 10 червня 2022 року з терміном його дії до 10 травня 2022 року (а.с.54-55), як на підставу для спростування судового рішення, ухваленого більше ніж через сім років.

Суд не погоджується із вказаними доводами у зв`язку з тим, що відповідно до частини першої статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що при поданні заяви про перегляд заочного рішення відповідач не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 25.11.2011 року, так само як і про порушення його прав цим рішенням.

Крім цього, про ухвалення заочного рішення ОСОБА_1 дізнався через два дні, а подав заяву про його перегляд через понад сім років.

Слід зазначити, що заява про перегляд заочного рішення суду була подана більше ніж через сім років після його винесення, тому під час вирішення питання про його скасування слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо принципу остаточності рішення та правової визначеності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 18.11.2015 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду із заявою, в якій, з долученням відомостей про розгляд вказаної справи, інформував суд про місце свого проживання (а.с.27-28), суд приходить до висновку про те, що станом на 18.11.2015 ОСОБА_1 був інформований про розгляд даної справи судом, та подаючи 16.05.2023 заяву про перегляд заочного рішення, пропустив строк на його перегляд, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку на перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що судом частково задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 про відстрочення сплати останнім судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення до ухвалення до розгляду вказаної заяви, суд вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення, розмір якого, станом на день подачі заяви становить 0,4 прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, який в свою чергу станом на 01 січня 2023 року становить 536,80 грн.

Керуючись ст. 259-261, 284, 287, 288, 352-354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку та скасування заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

Ухвала не підлягає оскарженню.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя М. М. Бебешко