ПОСТАНОВА

іменем України

16 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/5522/22

провадження № 22-ц/4809/548/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Кіровоградська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 січня 2023 року у складі судді Драного В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кіровоградської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про визнання дій прокуратури та слідчих такими, що завдали шкоди, та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури.

В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що 11 червня 2013 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне провадження за №0000462 про вчинення невідомими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а саме підроблення двох рішень сесії Олександрівської селищної ради. Позивач за даним кримінальним провадженням була заявником та визнана потерпілою. В ході досудового розслідування слідчим суддею було винесено ряд ухвал, що свідчать про недотримання слідчими органами та органами прокуратури вимог закону. У подальшому, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області дане кримінальне провадження за клопотанням прокурора від 14 січня 2020 року було закрите на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Внаслідок затягування досудового розслідування з боку правоохоронних органів позивачу було завдано душевні страждання та переживання, що полягали у порушенні нормальних життєвих зв`язків, смерті чоловіка, порушенні звичайного укладу життя, постійному проведенні часу позивачем в судах з метою примушування працівників правоохоронних органів виконувати свої обов`язки.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати дії прокуратури та слідчих Кіровоградської області такими, що завдали їй моральної та матеріальної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000462 від 11 червня 2013 року та стягнути зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 200000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда позов задоволено частково. Стягнуто із держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду змінити в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Державна казначейська служба України, не погоджуючись із рішенням суду подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

ОСОБА_1 направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу Державної казначейської служби України, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити, а апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення.

Представник Кіровоградської обласної прокуратури Адамова О.О. просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Державна казначейська служба України у судове засідання свого представника не направила. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника відповідача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу у межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.16).

11 червня 2013 року Олександрівським ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР за №0000462 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.75).

Постановою слідчого СВ Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області Шевченка В.О. від 17 серпня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 червня 2013 року №0000462 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.78-80).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 липня 2018 року у справі №397/880/18 скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову слідчого СВ Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області Шевченка В.О. від 17 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 червня 2013 року за №0000462, скасовано (а.с.11).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м Кіровоградської області від 13 листопада 2018 року у справі №397/880/18 скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Шевченка В.О., начальника СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Столбової О.В., їх відвід від розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 червня 2013 року за №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та зобов`язання вчинення дій, задоволено частково та слідчого СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Шевченка В.О. відведено від проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.12).

19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до закладу охорони здоров`я КНП «Олександрівський РЦПМСД» Олександрівської районної ради Кіровоградської області з неускладненою гіпертонією, стан визначений як важкий (а.с.71).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2019 року у справі №397/880/18 скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності начальника Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Чабаненка М.В., прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Павлова О.О. та зобов`язання вчинити дії по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за №0000462, задоволено частково. Визнано бездіяльність прокурорів Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Чабаненка М.В. та Павлова О.О. щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 23 серпня 2019 року у строки, передбачені КПК України (а.с.13).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року у справі №397/880/18 заяву ОСОБА_1 про відвід начальника СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Столбової О.В. від проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2013 за №0000462 задоволено. Відведено начальника СВ Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області Столбову О.В. від проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.14).

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2019 року у справі №397/880/18 заяву ОСОБА_1 про відвід процесуального прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Павлова О.О. від проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задоволено, відведено процесуального прокурора Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області Павлова О.О. від проведення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за №0000462, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (а.с.15).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2020 року у справі № 397/77/20 клопотання прокурора задоволено. Кримінальне провадження від 11 червня 2013 року №0000462 закрито на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт бездіяльності посадових осіб Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 23 серпня 2019 у строки, передбачені КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження від 11 червня 2013 року №0000462, за яким потерпілою була ОСОБА_1 , знайшов своє підтвердження. Решта доводів позивача про характер немайнових втрат (смерть чоловіка, вплив на стан здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків) належними та допустимими доказами не підтвердилися.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями чи діями органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч.1 ст.1176 ЦК України суд першої інстанції правильно застосував ч.6 вказаної статті, за якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, а саме відповідно до вимог ст.ст.1173-1174 ЦК України, за якими шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, чи незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи цих органів, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно із ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів справи убачається, що як на підставу своїх вимог ОСОБА_1 посилалась на бездіяльність посадових осіб органів досудового розслідування та прокуратури у частині невиконання ними своїх службових обов`язків під час розслідування кримінального провадження від 11 червня 2013 року №0000462 та просила визнати їх такими, що завдали позивачці моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду м. Кіровограда від 16 липня 2018 року, від 13 листопада 2018 року та від 13 листопада 2019 року в справі №397/880/18, стосуються рішень, дій та бездіяльності працівників органу досудового розслідування ГУНП в Кіровоградській області, а позивачем даний орган у якості співвідповідача не залучено, тому суд правильно відхилив доводи у цій частині, оскільки саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача/відповідачів у справі. Залучення відповідача/співвідповідача у справі здійснюється лише судом першої інстанції за клопотанням позивача. Повноважень самостійно залучати таку особу в якості співвідповідача суд не має.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 по справі № 925/440/18.

Колегія суддів також погоджується з тим, що факт бездіяльності посадових осіб Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури Кіровоградської області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 23 серпня 2019 у строки, передбачені КПК України під час досудового розслідування кримінального провадження №0000462 від 11 червня 2013 року, за яким потерпілою була ОСОБА_1 , є підтвердженим, оскільки внаслідок цих дій посадових осіб позивачу було завдано душевні страждання та переживання, що полягали у порушенні звичайного укладу життя та проведенні часу позивачем в суді з метою примушення уповноважених посадових осіб органу прокуратури розглянути її клопотання, що вимагало від неї докладання додаткових зусиль для поновлення порушеного права.

Крім того, факт заподіяння моральної шкоди пов`язується з душевними стражданнями та переживаннями, що полягали у порушенні звичайного укладу життя та проведенні часу позивачем в суді, а також глибину душевних страждань, суд вірно визначився із розміром заподіяної моральної шкоди у сумі 3000 грн, який відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, вважаючи розмір, указаний позивачем у 200000 грн, завищеним та необґрунтованим.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та Державної казначейської служби України не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 січня 2023 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2022 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко