Провадження №2/369/966/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Бугайовій М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у залі суду № 6 в м. Київ клопотання представника позивача адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Чеез канцелярію суду представником позивача адвокатом Шаповаловим Андрієм Миколайовичем подано клопотання про зупинення провадження цивільної справи №369/14761/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №369/8521/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними.

Клопотання обгрунтовано тим, що предметом спору у даній справі є, зокрема, поділ нерухомості, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , кошти на купівлю якої, за твердженнями позивача за зустрічним позовом, були надані останнього внаслідок укладення між нею та ОСОБА_5 18.03.2017 року договору безвідсоткової позики. Так, договір безвідсоткової позики від 18.03.2017 та розписка від 07.12.2021 року, яка була отримана відповідачем, ОСОБА_4 , внаслідок повернення коштів ОСОБА_5 , що були надані відповідно до вищезгаданого договору позики - є такими доказами, що мають важливе та вирішальне значення для правильного вирішення спору. При цьому, представник позивача, адвокат Шаповалов А. М., ставить під сумнів можливість їхнього використання в якості засобу доказування у справі №369/14761/21, про поділ майна подружжя, адже до моменту отримання зустрічного позову про існування згаданих доказів позивачу не було відомо. Також, представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач за первісним позовом ОСОБА_3 вважають, що договір від 18.03.2017 року та розписка від 07.12.2021 року є недійсними у зв?язку із їх фіктивністю, та такими, що не породили будь-які юридичні наслідки, оскільки дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є батьком та донькою, спрямовані на зменшення складу спільного сумісного майна подружжя, та відповідно, впливають на вирішення спору щодо поділу цього майна у справі №369/14761/21, про поділ майна подружжя. ОСОБА_3 стверджує, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 , остання ніколи не вчиняла подібних розписок та не повідомляла позивача про наявність заборгованості. За час спільного проживання колишнє подружжя мали теплі, дружні сімейні стосунки та завжди ділилися один з одним своїми проблемами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, представник ОСОБА_4 та сама ОСОБА_4 , намагаються ввести Вельмишановний Суд в оману з метою уникнення поділу спірної квартири між подружжям. Отже, для визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними, що має істотне значення для розгляду справи, представником позивача, адвокатом Шаповаловим Андрієм Миколайовичем, 06.06.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було подано позовну заяву до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними. Станом на сьогоднішній день, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа №369/8521/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними. 26.10.2023 року суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області, Янченко А.В. було винесено ухвалу, якою було постановлено наступне: - Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі №369/8521/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними; - Призначити підготовче судове засідання на 15.01.2024 року об 09 год. 45 хв. у залі судового засідання №16 (перший поверх) в приміщенні Києво - Святошинського районного суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, буд. 1.

Таким чином, в даному контексті варто зазначити про об?єктивну неможливість розгляду Києво - Святошинським районним судом Київської області справи №369/14761/21 до вирішення Києво-Святошинським районним судом Київської області справи №369/8521/23, внаслідок саме обмеження предметом позову та черговості розгляду вимог. Так, спір щодо визнання недійсними договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року не є предметом розгляду у даній справі. При тому, саме при розгляді справи №369/8521/23, Вельмишановним Судом буде в повній мірі встановлено та оцінено в сукупності законність укладання договору позики та отримання грошових коштів за даним правочином, що має вирішальне значення для розгляду справи №369/14761/21.

У судове засідання 23.11.2023 представник ОСОБА_3 з`явився. Клопотання підтримав та просив суд задовольнити.

Представник ОСОБА_4 в судове засідання 23.11.2023 з`явилася. Щодо клопотання про зупинення провадження заперечувала та просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об?єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв?язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі". Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Відповідно до роз`яснень, які надані у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Таким чином, визначаючи наявність передбачених вказаною статтею підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються умов від яких залежить можливість її розгляду.

Судом встановлено, що у провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. перебуває справа №369/8521/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання договору позики від 18.03.2017 року та розписки від 07.12.2021 року недійсними.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Суд проаналізувавши матеріали справи, не вважає за доцільне задовольняти дане клопотання, у зв`язку з відсутністю безумовних підстав для об`єктивної неможливості розгляду цивільної справи. В даному випадку є всі процесуальні можливості розглянути справу без зупинення провадження до розгляду іншої цивільної справи, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Крім того, суд враховує те, що сторони не позбавленні права на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, які можуть бути встановлені у цивільній справі №369/8521/21.

З огляду на викладене, суд вважає клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до прийняття остаточного судового рішення у справі №369/8521/21 необгрунтованим, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 251, 355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича про зупинення провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28.11.2023.

Суддя: Тетяна ДУБАС