Справа № 500/2477/13-ц
Провадження № 2/946/1486/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смокіної Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Кріпакової К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

17.04.2013 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, уточнивши свої вимоги 01.04.2014(т. 1 а.с. 198-199), та просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.10.2007 в сумі 142 628,21 доларів США, що становить еквівалент 1 414 558,06 грн, мотивуючи тим, що 19.10.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 87000 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 19.10.2007 по 18.10.2028. 19.10.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 151228 Договір поруки № 151228. 28.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, АТ «УкрСиббанк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 0 від 19.10.2007. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 20.03.2014 за відповідачем виникла заборгованість у сумі 142628,21 долар США, що становить еквівалент 1414558,06 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом (поточна) 78555,47 доларів США, що в еквіваленті складає 779097,44 грн, суми заборгованості за кредитом (прострочена) 7392,88 доларів США, що в еквіваленті складає 73321,11 грн, суми заборгованості за відсотками 56679,86 доларів США, що в еквіваленті складає 562139,52 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Рух справи

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікової Н.В. відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 49).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2013 витребувано докази по справі (т. 1 а.с. 81).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2013 позовну заяву залишено без руху (т. 1 а.с. 82).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.04.2014 у задоволенні заяви про відвід відмовлено, заявлено самовідвід судді Баннікової Н.В., справу передано для повторного перерозподілу (т. 1 а.с. 203).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М. від 25.04.2014 прийнято справу до свого провадження (т. 1 а.с. 204).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2015 провадження в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості закрито на підставі п. 6 ст. 205 ЦПК України у зв`язку зі смертю відповідачки (т. 1 а.с. 222).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2015 справу призначено до розгляду (т. 1 а.с. 223).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2017 визнано обов`язковою особисту явку представника ПАТ «Дельта Банк» для надання особистих пояснень та надання всіх необхідних доказів по справі (т. 2 а.с. 59).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2017 відкладено розгляд справи, визнано обов`язковою особисту явку представника ПАТ «Дельта Банк» для надання особистих пояснень та надання всіх необхідних доказів по справі (т. 2 а.с. 65).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.11.2018 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду, визнано обов`язковою особисту явку представника ПАТ «Дельта Банк» для надання особистих пояснень та надання всіх необхідних доказів по справі (т. 2 а.с. 104).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2019 визнано обов`язковою особисту явку представника ПАТ «Дельта Банк» для надання особистих пояснень та надання всіх необхідних доказів по справі (т. 2 а.с. 109).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіної Г.І. від 18.03.2020 справу прийнято до свого провадження в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 149).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.09.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду (т. 2 а.с. 195).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2020 визнано обов`язковою особисту явку представника ПАТ «Дельта Банк» для надання особистих пояснень та надання всіх необхідних доказів по справі (т. 2 а.с. 204).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2020 витребувано докази по справі (т. 2 а.с.210)

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2021 витребувано докази по справі (т. 2 а.с. 239).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2021 замінено первісного позивача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» (т. 2 а.с. 264).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2021 у задоволенні клопотання представника ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено (т. 2 а.с. 278).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 за клопотанням представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» постановлено провести судове засідання, призначене на 10.02.2022 о 14:00 год., за участю представника позивача Єфременко Т.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 2 а.с. 304).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 за клопотанням представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» постновлено провести судове засідання, призначене на 11.11.2022 о 09:00 год., за участю представника позивача адвоката Бовгиря О.П. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 2 а.с. 304).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 за клопотанням представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» постановлено провести судове засідання, призначене на 18.01.2023 о 16:00 год., за участю представника позивача адвоката Бовгиря О.П. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 2 а.с. 338).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 за клопотанням представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» постановлено провести судове засідання, призначене на 10.03.2023 о 15:00 год., за участю представника позивача адвоката Бовгиря О.П. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 3 а.с. 9).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 за клопотанням представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» постановлено провести судове засідання, призначене на 24.04.2023 о 13:00 год., за участю представника позивача адвоката Старча А.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (т. 2 а.с. 23).

Аргументи учасників справи

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з огляду на те, що 23.09.2020 майнові права ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, а також похідними договорами забезпечення до нього передані (відступлені) на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 2306/К, посвідченого 23.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В. за реєстровим № 236 як переможцем прилюдних торгів з продажу вказаного активу, зобов`язання за кредитним договором не виконано, а тому сума заборгованості, підтверджена належними доказами, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника. Згідно із заявою від 12.08.2020 з уточненими позовними вимогами не згодні у повному обсязі у зв`язку з тим, що на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/115/15-ц від 29.04.2015 позивач набув право власності на предмет іпотеки, а саме квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та була предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору від 19.10.2007. Відповідно до заочного рішення суду позивач набув право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 1927847,98 грн, у зв`язу із чим відповідач просить відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

19.10.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі-Договір), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 87000 доларів США з розрахунку 12,4% річних на строк з 19.10.2007 по 18.10.2028 (т. 1 а.с. 13-20).

Згідно з п. 1.4 Договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме придбання двокімнатної квартири загальною площею 48,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.1. Договору у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається: застава нерухомості, а саме: іпотека двокімнатної квартири, загальною площею 48,6 кв. м, що знаходься за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_1 ; порука фізичної особи ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер ДРФО НОМЕР_2 .

Згідно з п. 2.3. Договору у випадку невиконання Позичальником умов цього договору про надання забезпечення за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язань за цим договором або погіршення його умов (стану забезпечення, умов його втрати), Банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, у порядку встановленому розділом 12 цього Договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати ануїтетного платежу банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1 Договору та інше майно позичальника.

Відповідно до п. 5.5. Договору, у випадку не сплати Позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов Договору та/або у випадку порушення Позичальником та/або Заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з Банком договору щодо надання забезпечення виконання процентів у порядку встановленому розділом 12 цього Договору.

Відповідно до п 5.7. Договору у випадку невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо своєчасної сплати ануїтетного платежу Банк має право стягнути з позичальника суму боргу в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений у п. 2.1 Договору та інше майно позичальника.

Згідно з п. 12.1. Договору, відповідно до ст. 525, 611 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. цього Договору на направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення Позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

Згідно з додатковою угодою № 0 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 19.10.2007 внесено зміни до Договору № 0 (т. 1 а.с. 21).

19.10.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 151228, згідно з яким поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з Договору № 0 (т. 1 а.с. 31).

Згідно з актовим записом про смерть № 8 від 03.01.2009, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 181).

Відповідно до листа Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 24.01.2014 № 141/01-16, після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяв від її спадкоємців до контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (т. 1 а.с. 188).

08.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2949 2950 (т. 1 а.с. 130-167).

Згідно з витягом з Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та акту прийому-передачі документації від 30.12.2011 до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 19.10.2007 (т. 1 а.с. 12, 89).

09.10.2012 ПАТ «Дельта Банк» направило на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досудову вимогу про усунення порушень умов кредитного договору (т. 1 а.с. 8-11).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 0 від 19.10.2007 сума заборгованості станом на 20.03.2014 складає 142628,21 доларів США, що становить еквівалент 1414558,06 грн, яка складається з: суми заборгованості за кредитом (поточна) 78555,47 доларів США (779097,44 грн), суми заборгованості за кредитом (прострочена) 7392,88 доларів США (73321,11 грн), суми заборгованості за відсотками 56 679,86 доларів США (562139,52 грн) (т. 1 а.с. 200).

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2016 № 520/115/15-ц, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.10.2007 в загальному розмірі 1 927 847, 98 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 19.10.2007, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом визнання права власності на неї за іпотекодержателем АТ «Дельта Банк» (т. 2 а.с. 99-101, 98).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.04.2017 № 86048926, 24.04.2017 АТ «Дельта Банк» зареєструвало право власності (1/1 частка) на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 № 520/115/15-ц (т. 2 а.с. 97).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.11.2018 № 143682721, ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні, серійний номер 1110 від 01.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. (т. 2 а.с. 96, 182).

23.09.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новий кредитор набув усі права кредитора за основними договорами (т. 2 а.с. 219-225).

Відповідно до Додатку 1 до Договору № 2306/К про відступлення прав вимоги від 23.09.2020 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 19.10.2007 (т. 2 а.с. 254-256).

Позиція суду

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 1 ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Підстави для припинення зобов`язання визначені у статтях 598-609 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Отже припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання. Під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що зобов`язання в повному обсязі відповідачем не виконане.

Згідно останньої редакції позовних вимог від 01.04.2014, заборгованість за кредитним договором станом на 20.03.2014 склала 142628,21 долар США, що становить еквівалент 1414558,06 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом (поточна) 78555,47 доларів США, що в еквіваленті складає 779097,44 грн, суми заборгованості за кредитом (прострочена) 7392,88 доларів США, що в еквіваленті складає 73321,11 грн, суми заборгованості за відсотками 56679,86 доларів США, що в еквіваленті складає 562139,52 грн, що підтверджено відповідним розрахунком (т. 1 а.с. 200).

Доказів виконання позичальником чи поручителем зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі суду не надано.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності банком на предмет іпотеки, на підставі якого право власності на предмет іпотеки перейшло до банку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2015 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 19.10.2007 в загальному розмірі 1 927 847, 98 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 19.10.2007, а саме квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом визнання права власності на неї за іпотекодержателем АТ «Дельта Банк».

24.04.2017 на підставі заочного рішення від 29.04.2015 АТ «Дельта Банк» зареєструвало право власності (1/1 частка) на квартиру АДРЕСА_2 .

01.11.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, що продана на аукціоні, за ціною 420000 грн (п. 2.1. договору).

Суд не погоджується з доводами відповідача з огляду на те, що відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 вважається таким, що погашає всі вимоги кредитора до боржника, незалежно від того, чи перевищує вартість предмета іпотеки розмір вимог кредитора, лише досудове звернення стягнення на предмет іпотеки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі від 04 липня 2018 року № 310/11534/13-ц зазначено, що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Виходячи з викладеного, наявність рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не позбавляє кредитора ставити питання про стягнення заборгованості за кредитним договором у разі невиконання рішення суду або недостатності суми, вирученої від реалізації предмета застави, для повного погашення суми заборгованості за кредитним договором.

Разом із цим, підтримуючи позовні вимоги в редакції від 01.04.2014, позивач у порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довів наявність у відповідача кредитної заборгованості у заявленому в уточненій позовній заяві розмірі станом на день розгляду справи, не надав розрахунок заборгованості з урахуванням набуття у власність предмета іпотеки та її складових, звіту про вартість предмета іпотеки на момент набуття у власність, договору іпотекивід 19.10.2007, що позбавляє суд можливості визначити розмір непогашеної частини заборгованості та дійти висновку про доведеність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в редакції від 01.04.2014 необгрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами та задоволенню не підлягають.

Судові витрати

На підставі ч. 2 ст.141 ЦПК України, понесені судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77-81, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя: Г.І.Смокіна