ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6961/23 Справа № 212/3116/20 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

заявник (боржник) ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року, постановлену суддею Ваврушак Н.М. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 26 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Покровського ВДВС у місті у містіКривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Ганни Леонідівни щодо постанови ВП №71817753 від 16.05.2023 про відкриття виконавчого провадження та постанови ВП №71817753 від 16.05.2023 про арешт коштів боржника, скасувати дані постанови, поновити строк на оскарження.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначив, що на виконанні Покровського ВДВС у місті у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №71817753 від 16.05.2023 року по виконанню виконавчого листа №212/3116/20, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 15.02.2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості та судового збору.

16.05.2023 року державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Г.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти. Вказані постанови просив скасувати з підстав того, що виконавцем порушена процедура ведення виконавчого провадження, невірно вказана сума до стягнення, безпідставно накладений арешт на кошти та при звернені із заявою про примусове виконання представник Банку не мав відповідних повноважень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Козлов С.В., будучи незгодним з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, просить її скасувати, ухвалити нове рішення, яким вимоги скарги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що підставою для подання скарги на дії державного виконавця була відсутність в матеріалах виконавчого провадження довіреності представника стягувача, а також копії статуту підприємства стягувача. Скаржник вважає, що, заява від імені заінтересованої особи подана особою, яка не має повноважень на звернення стягнення заборгованості за виконавчим листом. Також звертає увагу на те, що в заяві про прийняття виконавчого документу до стягнення відсутня інформація про представника АТ КБ «Приватбанк», а саме ПІБ та адреса місцезнаходження.

Окрім того, ОСОБА_1 , вважає, що державним виконавцем були порушені вимоги ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» в частині не прийняття рішення про скасування постанови про арешт майна, винесених щодо боржника, чим порушено права останнього.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

13.11.2023 від ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, які по суті є повторенням апеляційної скарги та в яких також зазначено, що державним виконавцем було допущено технічну помилку у розмірі виконавчого збору, яка була виправлена постановою від 13.06.2023 та виставлено суму заборгованості в розмірі 79 333,70 грн. у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, зазначену у платіжній інструкції №71817753 від 19 липня 2023 року. Скаржник зазначає, що державний виконавець Сокол Г.Л. не скасувавши постанову від 16.05.2023 про арешт майна та коштів боржника продовжує виставляти необґрунтовану суму заборгованості в розмірі 137 501,02 грн. відповідно до платіжної інструкції №10941 від 30 жовтня 2023, що не відповідає сумі заборгованості, яка вказана у виконавчому листі №212/3116/20.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку ОСОБА_1 та представника ДВС в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Покровського ВДВС у місті у містіКривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №71817753 по примусовому виконанню виконавчого документа №212/3116/20 від 15.02.2023 року, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості та судового збору на користь АТ КБ «ПриватБанк».

16 травня 2023 року державним виконавцем Покровського ВДВС у місті у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Г.Л. було винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .

Крім того, за постановою державного виконавця Покровського ВДВС у місті у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокол Г.Л. у виконавчому провадженні №71817753 від 13.06.2023 внесено виправлення до Постанови про відкриття провадження від 16.05.2023 та змінено суму до стягнення виконавчого збору з 71 963,96 гривень на вірну 7 196, 39 гривень.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні його скарги на підставі досліджених доказів виходив з того, що при відкритті виконавчого провадження та при винесенні постанови про накладення арешту на майно (кошти) боржника державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень та право заявника не було порушено.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами скаржника викладеним в апеляційній скарзі та додаткових поясненях у справі, з огляду на таке.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичноїособи.

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Так, судом перевірено та встановлено, що 24 квітня 2023 року до Покровського ВДВС у місті у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся представник АТ КБ «ПриватБанку» із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом №212/3116/20 від 15 лютого 2023 року, виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 28.03.2023 року. У додатках до поданої заяви надав вказаний виконавчий документ та довіреність на представництво.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах виконавчого провадження була відсутня довіреність представника стягувача, а також копія статуту підприємства стягувача, колегія суддів вважає надуманими та їх відхиляє, з огляду на те, що стягувачем при подачі заяви про відкриття провадження державному виконавцю було надано виконавчий документ та довіреність на представництво інтересів, та правильно зазначив суд першої інстанції доводи скаржника у цій частині скарги є необґрунтованими.

Постанова про відкриття виконавчого провадження приймається відповідно до положень ст.ст.3, 24, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами статті 26 вказаного Закону про початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного устатті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника-юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч.ч.3, 4 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження»)

Статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження» закріплено порядок надсилання документів виконавчого провадження, а саме : за частиною 1 - копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбаченихпунктами 1-4частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» регулює, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, виконавець зобов`язаний вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Доводи скаржника про порушення державним виконавцем норм ч.9 ст.71 Закону України №1404-VІІІ в частині неприйняття рішення про скасування постанови про арешт майна, колегія суддів вважає хибними, оскільки стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» регулює порядок виконання рішень про стягнення аліментів, а частиною 9 визначені дії виконавця при наявності у боржника заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Підстави для зняття державним або приватним виконавцем арешту з майна визначені у статті 59 Закону України №1404-VІІІ, зокрема підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника (пункти 1,2 частини 4 статті 59).

Таким чином, допущення державним виконавцем описки у сумі виконавчого збору, яка була виправлена 13.06.2023 шляхом внесення виправлення до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2023 та зміни суми до стягнення виконавчого збору з 71 963,96 гривень на вірну 7 196, 39 гривен, не є підставою для скасування постанови про арешт коштів боржника, тому доводи ОСОБА_1 про незаконність дій державного виконавця у цій частині також є необґрунтованими.

За змістом ч.3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження №71817753 від 16.05.2023 та накладенню арешту на кошти боржника були вчинені ним відповідно до закону, в межах наданих повноважень і право заявника не було порушено, виніс законну ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Викладене дає підстави для висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою у зв`язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених 375 ЦПК України.

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: