Справа № 466/4946/22 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/606/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Львів

Справа № 466/4946/22

Провадження № 22-ц/811/606/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 31 січня 2023 року у складі судді Свірідової В.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на дитину,-

встановив:

12 липня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з цим позовом. Просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які були понесені нею (позивачем) на лікування малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 9 513,50 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 липня 2012 року між сторонами укладено шлюб. Вони (сторони) є батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Діти проживають разом із нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. Наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 4 травня 2022 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на дітей. Зазначає, що ОСОБА_4 12 квітня 2022 року проведено операцію. У зв`язку із цим, нею (позивачем) понесено додаткові витрати на дитину на загальну суму 19 027 грн., а саме: загальний аналіз крові - 187 грн.; консультація вузького спеціаліста - 670 грн.; ЕХО-КГ серця - 700 грн.; оплата за проведення оперативного втручання - 17 470 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на ОСОБА_4 в розмірі 4 013,50 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що позивач приховала від суду факт отримання від нього (відповідача) коштів ще до подання нею позову. Посилається на те, що 23 березня 2022 року він надав позивачу кошти на операцію сина в розмірі 3 500 грн. Цього ж дня він перерахував на картку АТ «ПриватБанк» позивача 3 500 грн., що стверджується квитанцією №Р24АР24АС532. У призначенні платежу зазначив у «Переказ власних коштів. Доплата за додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 (лікування)». Стверджує, що ці кошти ним перераховано на лікування сина. Зазначає, що з додатків до позову, він дізнався про фактичну суму коштів, які були витрачені на лікування дитини. Вказує, що 24 вересня 2022 року перерахував на карту позивача 2 526,13 грн. У призначенні платежу зазначив у квитанції № Р24АР24А304086145D4499 від 24 вересня 2022 року: «Переказ власних коштів. Доплата за додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 (лікування)». Крім того, 28 січня 2023 року ним перераховано на карту позивача 3 500 грн. (із розрахунку 3 517, 59 грн.), що підтверджується квитанцією № Р24АР24А774365118D4501 із призначенням платежу: «Переказ власних коштів. Доплата за додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 (лікування)». Стверджує, що ним перераховано позивачу на лікування сина: 23 березня 2022 року 3 500 грн. (безготівково на картку) та надано 3 500 готівкою; 24 вересня 2022 року перераховано на картку 2 526,13 грн.; 28 січня 2023 року - 3 517, 59 грн. Стверджує, що заборгованості по компенсації коштів за лікування сина у нього немає.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 11 грудня 2014 року, актовий запис №4943 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 29 серпня 2017 року, актовий запис №2483.

Діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Згідно наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 4 травня 2022 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на дітей.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_4 потребував невідкладного лікування та оперативного втручання, у зв`язку із чим 11 квітня 2022 року відібрано необхідні аналізи та 12 квітня 2022 року проведено відповідну операцію в спеціалізованій клініці. У зв`язку з цим позивачем понесено додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 19 027 грн., а саме: а саме: загальний аналіз крові - 187 грн.; консультація вузького спеціаліста - 670 грн.; ЕХО-КГ серця - 700 грн.; оплата за проведення оперативного втручання - 17 470 грн.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 185 цього Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, відповідно до ст. 185 СК України, до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, які спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Відповідачем на користь позивача сплачено додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 в розмірі 3500 грн., що стверджується платіжною квитанцією №Р24АР24А774365118D4501.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на сумі 4 013,50 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до статті 185 СК України додатковими витратами є такі, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідачем надано квитанції про перерахування коштів на карту позивача. Зокрема, 23 березня 2022 року відповідач перерахував на карту ОСОБА_3 3500 грн., що стверджується платіжною інструкцією №Р24АР24АС532.Крім того, 24 вересня 2022 року відповідач перерахував на карту позивача 2 526,13 грн. У призначенні платежу зазначив: «Переказ власних коштів. Доплата за додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 ». 28 січня 2023 року ним перераховано на карту позивача 3 517, 59 грн., що підтверджується квитанцією № Р24АР24А774365118D4501 із призначенням платежу: «Переказ власних коштів. Доплата за додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 ». Всього відповідач перерахував 9 543, 72 грн.

Колегія суддів на підставі встановленого прийшла до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову в позові, оскільки відповідач добровільно надав позивачеві кошти, необхідні для лікування сина.

Керуючись: ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31 січня 2023 року скасувати та прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення в її користь із ОСОБА_2 додаткових витрат, які були понесені нею на лікування дитини ОСОБА_4 , у розмірі 9 513, 50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року.

Головуючий

Судді