МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/649/22
Провадження № 22-з/812/93/23
У Х В А Л А

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Темнікової В.І., розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі : Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його представник - ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2023 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 березня 2023 року, проведено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Встановлено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, 07.04.2023року ОСОБА_2 через свого представника - ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2023 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Царюк Л.М., судді: Базовкіна Т.М., Яворська Ж.М.

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 квітня 2023 року зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано раніше визначеному складу суду колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Царюк Л.М., судді: Базовкіна Т.М., Яворська Ж.М.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі призначено повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Шапошниковій Е.О., місцем знаходження якої є: Регіональна торгово-промислова палата Миколаївської області (м. Миколаїв, вул. Потьомкінська 41). Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

11 жовтня 2023 року від судового експерта Шапошникової Е.О. до Миколаївського апеляційного суду надійшло повідомлення № 115-212 про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи разом з матеріалами цивільної справи та інвентарною справою № 18209.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою поновлено.

02 листопада 2023 року Миколаївський апеляційний суд своєю ухвалою за клопотанням ОСОБА_2 призначив у даній справі повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертам Миколаївського науково дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Провадження у справі на час проведення експертизи було зупинено.

02 листопада 2023 року о 15:30 годин після зупинення провадження у справі, від ОСОБА_1 до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни.

В заяві про відвід ОСОБА_1 вказує, що за 5 місяців з 16.05.2023р. Миколаївський апеляційний суд у складі колегії досвідчених суддів Л.М. Царюк, Т.М. Базовкіної, Ж.М. Яворської, будучи зацікавленим в ухваленні судового рішення на користь ОСОБА_2 не спромігся повно, всебічно, об`єктивно дослідити обставини цивільної справи та постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

Вважає, що всі ухвали щодо його клопотань, постановлені зазначеними вище суддями, суперечать ст. 263 ЦПК України, є незаконними, так як ухвалені судом не відповідно до норм матеріального права і без дотримання норм процесуального права; є необґрунтованими, так як ухвалені не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин справи, які не підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду судом, та оцінені судом не відповідно до положень і основних засад ЦПК України, в яких не наведені належні, достатні підстави та мотиви їх ухвалення.

Так, колегія суддів не змогла обґрунтувати чому вирішується питання про: виділ частки у спільній частковій власності на будинок АДРЕСА_1 , в той час як згідно довідки Миколаївської міської ради вулиці з такою назвою в м. Миколаєві немає, а предметом спору є будинок, в якому мешкають позивач і відповідач та який розташований на вулиці із зовсім іншою назвою, а саме АДРЕСА_2 ;

виділ частки в розмірі 2/3 ОСОБА_2 і 1/3 йому в той час як відповідно до положень цивільного законодавства, зокрема, ст.41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, норм Книги шостої ЦК України, Глави 86 «Спадкування за законом», Глави 89 «Оформлення спадщини» йому належать 3/4, а позивачу ОСОБА_2 - 1/4;.

Крім того, вказує, що суд розглядає справу в іншому порядку, ніж передбачено ст. 13 ЦПК України, тобто не за зверненням позивача, поза межами заявлених сторонами вимог, на підставі підроблених нотаріусами, працівниками КП ММБТІ і позивачем доказів, без витребування нотаріальних і спадкових справ, без залучення до участі у справі Миколаївську міську раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - земельної ділянки, ні за клопотанням відповідача, ні на власний розсуд згідно ч. 3 ст.53 ЦПК України, незважаючи на те, що рішення суду у цій справі може вплинути на права і обов`язки цієї юридичної особи, яка представляє інтереси міської громади, але не є стороною у справі.

ОСОБА_4 вважає, що пряма заінтересованість суддів JI.M. Царюк, Т.М. Базовкіної, Ж.М. Яворської у результаті розгляду справи № 22-ц/812/470/23 на користь ОСОБА_2 проявилася в судових рішеннях та офіційних документах з першого дня розгляду двох апеляційних скарг позивача і відповідача, зокрема, коли колегія суддів у повному складі ухвалами відмовила у задоволенні всіх його клопотань і в задоволенні усіх клопотань позивача ОСОБА_2 , що свідчить про відмову колегії виконувати закони України, додержуватися Конституції і законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прав і свобод людини і громадянина, зокрема на захист судом прав, свобод, інтересів кожного, в т.ч. його.

Судді Миколаївського апеляційного суду умисно, відверто порушують і обмежують проголошене і гарантоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожної людини право на справедливий суд, на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом.

На протязі 5 місяців з 16.05.2023р. по 15.10.2023р. судді Миколаївського апеляційного суду неодноразово відмовляли в задоволенні клопотань та заяв про відводи колегії суддів під різними приводами, в т.ч. як необґрунтовані заяви, з чим він не може погодитися. Так, в одному випадку колегія суддів відмовила у задоволенні всіх його клопотань і навпаки задовольнила всі клопотання ОСОБА_2 , в іншому- колегія забрала у нього частку його домоволодіння, оскільки він фактично є власником домоволодіння, а судді умисно і свідомо намагаються судовим рішенням залишити йому 1/3 частину.

В зв`язку з тим, що колегія суддів Л.М. Царюк, Т.М.Базовкіна, Ж.М. Яворська з 15.05.2023р. по 15.10.2023р. систематично вчиняє дії, приймає рішення і скоїла бездіяльність, прямо і побічно демонструвала свою заінтересованість у результаті розгляду справи на користь позивача ОСОБА_2 , встановлені інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості суддів, їх необ`єктивності, необґрунтованості їхніх судових рішень, ухвал, обґрунтована підозра в умисному внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, службовому підробленні, службовій недбалості, так як на його думку судді взагалі не знайомі з матеріалами справи. Перевищивши свої службові повноваження, вони вносять до ухвал завідомо неправдиві відомості, тому він мусить в черговий раз заявити про відвід усьому складу суду Миколаївського апеляційного суду.

Так, наприклад:

20 липня 2023 року в судовому засіданні, де розглядалось клопотання експерта про надання їй додаткових матеріалів, представник позивача зазначала, що в ухвалі колегії суддів визначено про проведення повторної експертизи, а в дійсності це була первинна земельно-технічна експертиза.

Колегія суддів вийшла за межі позовної заяви, позовних вимог і поставила перед експертом питання чи можливо здійснити розділ, виділ земельної ділянки по вулиці «АДРЕСА_2, хоча в позовній заяві позивач вказав свою адресу по АДРЕСА_3 , адресу спірної земельної ділянки - АДРЕСА_4 .

За більше ніж за 5 місяці 3 судді так і не визначилися який же розмір має земельна ділянка АДРЕСА_5 , якщо в різних документах відомості про площу мають різні розміри: 600кв.м. згідно акту передачі земельної ділянки, 627кв.м. згідно акту прийому земельної ділянки, 635кв.м. згідно кадастрового плану наданого суду ОСОБА_2 20.07.2023р., 647кв.м. згідно геодезичної зйомки, 633кв.м. згідно технічного паспорту від 26.02.2019р.,641, 818, 776 кв.м. згідно Генерального плану від 20.08.1953р., 696кв.м. згідно схематичного плану від 21.08.1975р. Який розмір земельної ділянки не буде взятий до розрахунків та в будь-якому випадку висновок експерта буде оспорений і сторони будуть змушені подавати клопотання про проведення повторної, комісійної експертизи не тільки із-за розбіжностей, а й з інших підстав. В своїй ухвалі, на думку заявника, колегія суддів вимагає від експерта зробити завідомо неправдивий висновок про можливість виділу максимальної площі земельної ділянки по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 в розмірі 2/3, бо саме такий розмір частки вони встановили, визначили, вказали щодо іншої земельної ділянки АДРЕСА_1 , тощо.

Також зазначає, суд не має права і повноважень самовільно змінювати обставини встановлені судом першої інстанції, а саме: назву вулиці, частку домоволодіння, ім`я фізичної особи. Колегія суддів не має повноважень для обґрунтування своїх ухвал надуманими, недостовірними доказами, вимислами та припущеннями, на власний розсуд змінювати ім`я фізичної особи. Не зважаючи на це колегія суддів некритично сприйняла відомості про різні імена спадкодавця другої частини домоволодіння у різних документах., неправильно визначила долі сторін в домоволодінні.

Судді Миколаївського апеляційного суду умисно, відверто порушують і обмежують проголошене і гарантоване в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожної людини на справедливий суд, на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом.

Діючи умисно, колегія суддів порушили частину 2 статті 19 Конституції України тим, що діяла не на підставі Конституції і законів України, вчинила процесуальні дії, що виходили за межі їхніх повноважень і у спосіб не передбачений законом України.

Також ОСОБА_1 зазначає, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України він подав клопотання про зупинення провадження у справі, але судді Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М. відмовились виконувати свій обов`язок, передбачений ст. 251 ЦПК України та відмовили в задоволенні клопотання.

Вважає, що у такий спосіб колегією суддів Миколаївського апеляційного суду при розгляді даної справи було порушено норми Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про судоустрій та статус суддів», Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, що свідчить про наявність передбачених в пунктах 3 і 5 частини 1 статті 36 ЦПК України підстав для відводу суддів Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М. від розгляду справи № 22-ц/812/470/23, так як вони прямо і побічно заінтересовані у результаті розгляду цієї справи та враховуючи, що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Умисно відмовивши в задоволенні всіх його клопотань у справі і задовольнивши клопотання ОСОБА_2 , судді порушили такі основні засади цивільного судочинства як верховенство права.

В зв`язку з цим, посилаючись на п. 3 і 5, ч. 1 ст. 36, 39 ЦПК України, просив задовольнити відвід усьому складу колегії суддів Царюк Л.М., Базовкіна Т.М., Яворська Ж.М., оскільки вони прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи на користь ОСОБА_2 , що має сумніви в неупередженості і об`єктивності суддів, визначити інший склад колегії суддів у цивільних справах, спроможний забезпечити справедливий розгляд справи.

Порядок вирішення заявленого відводу передбачений ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частини 3 та 4 цієї ж статті передбачають, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч.8 ст. 40 ЦПК України).

З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, детального викладення думки заявника в заяві про відвід, є підстави для розгляду питання про відвід суддів без повідомлення учасників справи та без заслуховування їх думки за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року поновлено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року заявлений ОСОБА_1 02 листопада 2023 року відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни визнано необґрунтованою, а питання про відвід судді передано на вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2023 року на виконання вимог статті 33ЦПК України питання про відвід вирішується Миколаївським апеляційним судом у складі судді Темнікової В.І.

Підстави, передбачені ч.4 ст. 40 ЦПК України, для передачі справи для вирішення питання про відвід до іншого суду відсутні.

Виходячи зі змісту протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2023 року у судді, який визначений для розгляду питання про відвід колегії суддів у складі Царюк Л.М., Базовкіної ТМ., Яворської Ж.М., відсутні повноваження щодо розгляду питання про відвід всього складу суддів Миколаївського апеляційного суду, більш того це не передбачено ЦПК України. Тому апеляційним судом вирішується питання в частині відводу колегії суддів, визначеної автоматизованою системою розподілу судової справи для розгляду даної справи.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Підстави для відводу судді викладені в ст.36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

Проте, відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М. вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни при розгляді у апеляційному порядку справи № 489/649/22.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що фактично заявник не погоджується з ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 травня 2023 року про відмову в зупиненні провадження у справі, ухвалами про відмову в задоволенні відводу колегії суддів, ухвалою від 30 травня 2023 року та від 02 листопада 2023 року про призначення по справі повторної судової земельно-технічної експертизи, ухвалами про задоволення та відмову у задоволенні клопотань про витребування доказів. У вказаних судових рішенням наведено підстави, з яких виходив суд постановляючи зазначені судові рішення. Зазначені доводи ОСОБА_1 фактично є незгодою сторони у справі з процесуальними рішеннями колегії суддів.

Однак, частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

Схожа позиція висловлена і Радою Суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року №46 в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Також ОСОБА_1 зазначає, що в нього є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності суддів Царюк Л.М., Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М., проте не вказує які саме.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України дійсно передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, заявник, заявляючи відвід з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та те, що таких доказів заявником не надано, а твердження про упередженість та/або необ`єктивність суддів у розгляді даної справи ґрунтується виключно на його припущеннях, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав для відводу суддів, а тому у задоволенні заявленого їм відводу необхідно відмовити.

При цьому суд враховує, що сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях (рішення Європейського суду з прав людини від 26 вересня 2019 року у справі «Ilie v. Romania», заява № 26220/10).

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Апеляційний суд також бере до уваги, що заявник фактично з аналогічним обґрунтуваннями вже звертався із заявою про відвід колегії суддів у складі суддів: Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни, у задоволенні якої відмовлено, що свідчить про зловживання заявником правом на відвід судді

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Безпідставні сумніви заявника у відсутності безсторонності судді не є вирішальним і не можуть бути підставою для відводу судді.

За такого аналіз підстав, з яких ОСОБА_1 заявлено відвід колегії суддів у складі Царюк Л.М.,Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М., свідчить про відсутність об`єктивних підстав для відводу вказаному складу колегії суддів чи про упередженість суддів у вирішенні справи, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Вирішення інших питань щодо розгляду справи по суті, зокрема, про відкликання від експерта ухвал суду від 20 та 21 липня 2023р, здійснення перерахунку часток сторін у домоволодінні, щодо призначення повторної земельно-технічної експертизи, залучення Миколаївської міської ради до участі у справі, проведення геодезичної зйомки, витребування документів з нотаріальних та спадкових справ, тощо, виходять за межі вирішення питання про відвід колегії суддів, а тому не підлягають розгляду при вирішенні даного питання.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі : Царюк Лілії Михайлівни, Базовкіної Тетяни Миколаївни, Яворської Жанни Михайлівни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова