Ухвала

24 травня 2023 року

місто Київ

справа № 759/3563/22

провадження № 61-4713св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації,

розглянув заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

ОСОБА_1 у лютому 2022 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням від 15 листопада 2022 року Святошинський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням від 02 грудня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва частково задовольнив заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 25 000, 00 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовив.

Постановою від 16 березня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року - без змін.

Постановою від 23 березня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000, 00 грн.

ІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 04 квітня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просила скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду (додаткове судове рішення) від 23 березня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити; розгляд справи проводити за її участю; вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою від 11 квітня 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

ОСОБА_2 у травні 2023 року із застосуванням електронного зв`язку надіслав до Верховного Суду відзив, у якому просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, розгляд справи проводити за його участю; вирішити питання про стягнення з позивача на його користь судових витрат.

Постановою від 18 травня 2023 року Верховний Суд відмовив узадоволенні клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи за участю сторін. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Скасував постанову (додаткове судове рішення) Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року залишив без змін.

ОСОБА_2 23 травня 2023 року із застосуванням засобів електронного поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить прийняти додаткову постанову, якою стягнути із ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції.

ІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, заяву про ухвалу додаткового рішення, Верховний Суд зробив такі висновки.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19 (провадження № 11-436апп21) зазначила, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Водночас у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Аналогічні висновки висловлені, зокрема, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 911/2390/18

(провадження № 12-73гс20), постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року

у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18).

У цій справі Верховний Суд у постанові від 18 травня 2023 року зробив висновки про часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , скасування постанови (додаткове судове рішення) Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, направлення справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року - залишені без змін.

Верховний Суд зазначив, що, враховуючи, що в цій справі Верховний Суд не змінив рішення судів першої та апеляційної інстанцій і не ухвалив нове рішення, а виснував про залишення без змін рішення суду першої інстанції, додаткового рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду без змін, водночас зробив висновок про скасування постанови (додаткового судового рішення) апеляційного суду від 23 березня 2023 рокута направлення справи в цій частині на новий апеляційний розгляд, тому не існує підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції. Судові витрати, в тому числі понесені сторонами у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду справи і вирішення питання про ухвалення додаткового рішення апеляційним судом по суті, тобто за загальними правилами розподілу судових витрат. Питання про прийняття або відхилення доказів на підтвердження понесених судових витрат підлягає вирішенню повноважним судом під час розподілу судових витрат.

Враховуючи, що постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними, а отже, підстав для розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення немає.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТОМ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ ПРО УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ

Підсумовуючи, з урахуванням наведеного аналізу норм процесуального права, а також висновку щодо суті касаційної скарги (направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення), розподіл судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалить) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За таких обставин підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) немає.

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак