Справа № 346/5438/23
Провадження № 2/346/1747/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна", треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час його звернення в територіальний сервісний центр з метою реєстрації транспортного засобу йому в цьому було відмовлено, оскільки він числиться в єдиному державному реєстрі боржників. На запит його адвоката, приватний виконавець Клітченко О.А. повідомила, що в неї на виконанні перебуває виконавче провадження № 60915500 з примусового виконання виконавчого напису № 6639, виданого 10.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 18 791,87 грн. за кредитним договором №400028410 від 20.11.2017 року.

Вважає, що дії приватного нотаріуса вчинені без належних правових підстав, з огляду на те, що останнім не перевірено факту безспірності вимог стягувача; він не отримував жодних листів, претензій про сплату заборгованості; виконавчий напис вчинено в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Зазначає, що вказаного кредитного договору він не укладав, коштів на придбання товарів, як зазначено в ньому, не отримував, кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису (який вчинений після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14), не посвідчений нотаріально. Тому позивач просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із 1 073,60 грн. сплаченого судового збору.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Юркевич Х.М. електронною поштою надіслала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її та позивача відсутності (а.с. 28).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклик, а також трекінг відстеження відправлення АТ «Укрпошта» «відправлення вручено: за довіреністю 23.11.2023 року» (а.с. 43-46). Причин своїх неявок представник відповідача суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, від них не надійшло заяв про розгляд справи у їхній відсутності.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача і третіх осіб.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.11.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (ВАТ «ВіЕйБі Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №400028410, відповідно до якого вказаний банк надав позивачу як позичальнику кредит в сумі 16 928,83 грн. з процентною ставкою 6 % річних; строк кредитування 36 місяців, дата повернення кредиту 21.11.2010 року; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 336,88 грн.: комісія за видачу кредиту 1 538,83 грн. (а.с. 13).

Судом також встановлено, що 10.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6639, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 400028410 від 20.11.2007 року, укладеним з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Росвен Інвест Україна». Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 02.10.2019 року. Сума заборгованості складає 18 291,87 грн., а також 500 грн. плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 12).

Згідно з копією заяви про примусове виконання рішення № 06/11/19 від 06.11.2019 року директор ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л. як стягувач звернувся до приватного виконавця Клітченко О.А. щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 14).

19.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60915500 щодо виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 15).

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року в справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року в справі № 910/13233/17.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі №757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

На спростування викладеного стороною відповідача не надано суду докази того, що виконавчий напис від 10.10.2019 року вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, що є обов`язковим.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року в справі №201/15282/16-ц провадження № 61-40796св18, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Також слід зазначити, що в оспорюваному виконавчому написі вказано, що загальна сума заборгованості складає 18 291,879 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10 647,32 грн.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 570,07 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею 7 074,48 грн., а також плата за вчинення виконавчого напису 500 грн. Стягнення проводиться за період з 27.03.2018 року по 02.10.2019 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна " суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і приватним нотаріусом Гамзатовою А.А.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Однак, в даному випадку, всупереч викладеному, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Гамзатова А.А. не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримувала від ТОВ " Росвен Інвест Україна " первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивача надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Також відсутні докази на підтвердження того, що позивач був повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні (від ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ТОВ " Росвен Інвест Україна "), та слід звернути увагу, що не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчиняв виконавчий напис.

Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на те, що відповідач є правонаступником вказаного банку, однак, не представляться можливим встановити чи перевірила вона і яким чином наявність правових підстав у ТОВ " Росвен Інвест Україна " стягувати з позивача суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що така інформація (відповідний договір) надавалася нотаріусу, як і не надано її суду.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивачем щодо наявності безспірної заборгованості перед відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки останній вчинений приватним нотаріусом без дотримання вимог чинного законодавства (ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року).

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 1 073,60 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с. 8). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із задоволенням позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за № 6639, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № 400028410 від 20.11.2007 року в загальній сумі 18 291 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривня 87 копійок, а також 500 (п`ятсот) гривень плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (03126, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», 03126, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, .

Треті особи:

Приватний нотаріусБроварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, 07400, м. Бровари, вул. Шевченка, 13, офіс 7, Київської області.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-А, офіс 37.

Повний текст рішення складено 28 листопада 2023 року.

Суддя Яремин М. П.