ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Окорського Віталія Васильовича на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він працював у відповідача на посаді начальника дільниці №7. Наказом № 169 від 14 вересня 2022 року директора КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі недобросовісного ставлення до виконання своїх обов`язків, не здійснення належного контролю за додержанням працівниками раціонального та економного використання паливно-мастильних матеріалів, чим порушено пункти 2.10, 2.14 розділу 2, пункти 4.4 розділу 4 посадової інструкції начальника дільниці №7. 14 вересня 2022 року позивач склав заперечення до Наказу № 169 від 14 вересня 2022 року. 16 вересня 2022 року директор КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради виніс Наказ №175 про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника дільниці №7 ОСОБА_1 у вигляді догани, на підставі того, що останній не забезпечує своєчасну організацію ефективності виконання розпорядження директора визначені протоколами оперативної наради при директорі, що призводить до безконтрольності і несвоєчасності виконання доручень. Відповідно до доповідної записки фахівця з публічних закупівель ОСОБА_2 , станом на 01 вересня 2022 року начальником дільниці №7 ОСОБА_1 своєчасно не надано план закупівель по дільниці №7 на вересень 2022 року. Начальник дільниці №7 ОСОБА_1 недобросовісно ставиться до виконання посадових обов`язків, чим порушив п.4.1 розділу 4 посадової інструкції начальника дільниці №7 та пункти 2.21 розділу 2 трудові відносини колективного договору. 16 вересня 2022 року позивачем надана пояснювальна записка. 18 жовтня 2022 року директор КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради виніс Наказ №85-ОС Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивач вказує, що відповідач не отримав згоду на звільнення члена профспілки від профспілки. Відповідач двічі притягнув позивача до відповідальності за одне й теж правопорушення. Позивач вважає своє звільнення незаконним. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради від 18 жовтня 2022 року №85-ОС Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 , поновити ОСОБА_1 на посаді начальника дільниці №7 (траспортна) у КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради з 19 жовтня 2022 року, стягнути з КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 19 жовтня 2022 року по день поновлення на роботі включно, з відрахуванням податків та зборів, визнати недійсним запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про звільнення за п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку та зобов`язати КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради внести в трудову книжку ОСОБА_1 запис відповідно до п.2.10 гл.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції України,Міністерства соціального захисту населення України№58 від 29 вересня 1993 року, а саме, що запис про звільнення за п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку є недійсним, поновлений на попередній роботі у КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради на посаді начальника дільниці.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу від 18 жовтня 2022 року №85-ОС Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 , поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 19 жовтня 2022 року по день поновлення на роботі включно, визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Окорський В.В. просить рішення суду від 20 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України).

Згідно пункту 4 статті 36 КЗпП підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору ініціативи роботодавця (статті 40, 41 КзпП України).

Пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно зі ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

За загальним принципом, закріпленим ч.1 ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано винятково за порушення трудової дисципліни.

Таке порушення, у розумінні КЗпП, настає в разі недотримання працівником приписів ст.139 КЗпП України.

Наказ про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб`єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування.

Накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинні містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Зі змісту ст.138 КЗпП України вбачається обов`язок саме роботодавця доводити наявність умов, серед яких вина працівника, для притягнення такого до відповідальності.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі №515/1087/17 (провадження №61-36903св18) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 працював на посаді начальника дільниці № 7 КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради.

Відповідно пункту 1.3 посадової інструкції начальника дільниці №7, з якою позивач ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис 17 червня 2022 року, начальник дільниці підпорядковується директору підприємства.

Відповідно до пункту 2.1 Посадової інструкції начальника дільниці № 7 начальник дільниці аналізує та узагальнює матеріали обстежень технічного стану транспорту, механізмів та їх обладнання.

Пунктами 2.14, розділу 2 Посадової інструкції начальника дільниці № 7 передбачено, що начальник дільниці здійснює контроль за використанням ГСМ (а.с.51, 52).

Пунктом 4. 4 розділу 4 вказаної інструкції передбачена відповідальність начальника дільниці за нераціональне використання матеріальних ресурсів (а.с.51, 52).

13 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до директора підприємства з пояснювальною, якою повідомив про збільшення норми витрат палива на 2022 рік у зимовий період. На підприємстві відсутній журнал вимірювання температури. При використанні зимових норм списання палива використовується фіксоване значення 5% на період з листопада по квітень (а.с.53).

Наказом № 169 від 14 вересня 2022 року директора КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, серед інших, начальника дільниці №7 ОСОБА_1 на підставі недобросовісного ставлення до виконання своїх обов`язків, не здійснення належного контролю за додержанням працівниками раціонального та економного використання паливно-мастильних матеріалів, чим порушено пункти 2.10, 2.14 розділу 2, пункти4.4 розділу 4 посадової інструкції начальника дільниці №7 (а.с.14).

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 надав заперечення до Наказу № 169 від 14 вересня 2022 року (а.с.15).

16 вересня 2022 року директор КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради виніс Наказ №175 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника дільниці №7 ОСОБА_1 у вигляді догани, на підставі того, що останній не забезпечує своєчасну організацію ефективності виконання розпорядження директора визначені протоколами оперативної наради при директорі, що призводить до безконтрольності і несвоєчасності виконання доручень. Відповідно до доповідної записки фахівця з публічних закупівель ОСОБА_2 , станом на 01 вересня 2022 року начальником дільниці №7 ОСОБА_1 своєчасно не надано план закупівель по дільниці №7 на вересень 2022 року. Начальник дільниці №7 ОСОБА_1 недобросовісно ставиться до виконання посадових обов`язків, чим порушив п.4.1 розділу 4 посадової інструкції начальника дільниці №7 та пункти 2.21 розділу 2 трудові відносини колективного договору (а.с.17, 57, 58).

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 надав пояснювальну записку (а.с.18).

Слід зазначити, вказані накази відповідача №169 від 14 вересня 2022 року та №175 від 16 вересня 2022 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у встановленому законом порядку позивачем не оскаржувалися.

11 жовтня 2022 року відповідач звернувся до профкому КП Павлоградводоканал з поданням про надання дозволу на звільнення ОСОБА_1 (а.с.60)

Відповідно до протоколу засідання профкому Павлоградводоканал від 19 вересня 2023 року надано дозвіл на звільнення позивача ОСОБА_1 у порядку, передбаченому п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.110).

18 жовтня 2022 року директор КП Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Павлоградської міської ради виніс Наказ №85-ОС Про припинення трудового договору з ОСОБА_1 на підставі п.3 ст.40 КзпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.13).

18 жовтня 2022 року позивач під підпис був ознайомлений з наказом про припинення трудового договору.

Згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Встановлено, позивача перед звільненням двічі було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани відповідними наказами №169 від 14 вересня 2022 року та №175 від 16 вересня 2022 року за неналежне виконання своїх трудових обовязків, та вказані накази відповідача у встановленому законом порядку позивачем не оскаржувалися.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивача ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України відповідності до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, встановивши обставини справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про доведеність позовних вимог, наявність підстав скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення позивача на роботі є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, неправильного застосування норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Окорського Віталія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова