Справа № 677/1982/21
Провадження 2/677/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Загаєвської С.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Красилівської міської ради Хмельницької області, Староконстянтинівської державної нотаріальної контори ЦентральноЗахідного Міжрегіонального управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Красилівської міської ради Хмельницької області, Староконстянтинівської державної нотаріальної контори ЦентральноЗахідного Міжрегіонального управління юстиціїпро про визнання за нею права власності в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який проживав на день смерті по АДРЕСА_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина на квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями по закону, крім неї, є її мати ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 . У визначений законом термін вона звернулася до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 425/2020. 03 листопада 2021 року вона державному нотаріусу подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку вказаної квартири. Однак, постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки дублікат свідоцтва про право на житло виданий не належним чином, а саме, на дублікаті відсутній посвідчу вальний напис, у документі не вказані частки співвласників. Крім того, нотаріус зазначила, що згідно інформаційного листа, виданого КП «Красилівське БТІ» станом на 31 грудня 2012 року, відповідно до запису № 3463 на сторонці 248 в реєстровій книзі № 22, квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних частках згідно свідоцтва на право власності, посвідченого Красилівською міською радою від 27 листопада 1992 року за № 219. Приймаючи до уваги, що виникли об`єктивні обставини неможливості оформлення спадщини у звичайному нотаріальному порядку, вона вимушена звернутися до суду.

29 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 провизнання права власності в порядку спадкування по 1/9 частки квартири кожному.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідачі-позивачі зазначили, що вони також є спадкоємцями за законом після смерті їхнього батька ОСОБА_4 на належну йому 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 . У визначений законом термін вони звернулися до державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 425/2020. Однак, постановою нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих самих підстав, що і ОСОБА_1 , а тому вони також вимушені звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивач-відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, адвокат Лукіянчук О.М. посила суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідачі-позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, проти позову не заперечують та визнають позовні вимоги за первісним позовом.

Представник відповідача Красилівської міської ради у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, щодо задоволення вимог за первісним позовом покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи Староконстянтинівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій щодо задоволення вимог за первісним позовом не заперечує, просить справу слухати у її відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що первинний та зустрічний позови підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 18 жовтня 1994 року ОСОБА_4 звернувся до органу приватизації із заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири, що займає він разом з членами сім`ї на умовах найму.

Відповідно до довідки № 373 про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення за адресою АДРЕСА_4 , мають право нажитло на момент введення в дію ЗУ «Про приватизацію державного фонду»: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Розпорядженням органу приватизації № 325 від 23 жовтня 1997 року ОСОБА_4 вирішено Красилівським БТІ оформити свідоцтво про власність на квартиру АДРЕСА_5 .

Як вбачається з дублікату свідоцтва про право на житло від 30 вересня 1997 року квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , свідоцтво видано згідно з розпорядженням від 27 листопада 1992 року.

Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_5 , остання знаходиться у власності ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Як слідує із інформаційного листа КП «Красилівське БТІ», станом на 21 грудня 2012 року, згідно запису № 3463 на сторінці 248 в реєстровій книзі № 22 квартира АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в рівних частках згідно Свідоцтва на право власності, посвідченого Красилівською міською радою від 27 листопада 1992 року №219.

Згідно ст. 368, 369 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Між співвласниками спірної квартири не було домовленості щодо встановлення розміру часток, також, не було судових рішень якими визначалися частки співвласників у праві спільної власності на квартиру, а тому розмір часток співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважаються рівними - по 1/3 частки за кожним.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 21, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів спадкової справи № 425/2020 вбачається, що з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 до Красилівської державної нотаріальної контори звернулися його дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 .

Постановою від 03 листопада 2021 року державним нотаріусом Заворотною Т.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири після смерті ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки дублікат свідоцтва про право на житло виданий не належним чином, а саме, на дублікаті відсутній посвідчу вальний напис, у документі не вказані частки співвласників, та ОСОБА_4 частка у спільно сумісній власності не була визначення за життя документально.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

ОСОБА_4 за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті щодо належного йому майна, зокрема частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , не зробив, а тому спадкування майна такої має здійснюватись за правилами спадкування за законом.

Спадкуванням відповідно до статті 1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Одним із законодавчо встановлених видів спадкування є спадкування за законом (ст. 1217 ЦК України), яке здійснюється у випадку відсутності заповіту.

Згідно з вимогами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивачки за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом є обґрунтованими.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22 лютого 2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22 лютого 2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину частку квартири після смерті чоловіка, суд беручи до уваги, що позивач згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину у строки, визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею в порядку спадкування права за законом на 1/9 частку квартири та позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на 1/9 частку квартири кожному, ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст.ст. 1268, 1218, 328, 392 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Красилівської міської ради Хмельницької області, Староконстянтинівської державної нотаріальної контори ЦентральноЗахідного Міжрегіонального управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/9 частки квартири АДРЕСА_1 , кожному.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_8 .

Відповідач Красилівська міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, пл.. Незалежності, 2, код ЄДРПОУ: 04060737.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя Л.М. Гладій