ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/858/22

Головуючий у першій інстанції Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/523/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року АТ «Райффайзен Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило достроково стягнути з відповідача заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-99428758 від 03 серпня 2021 року у сумі 74 600,30 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 63 265,55 грн, заборгованості за відсотками у сумі 11 334,75 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 12 квітня 2016 року відповідач звернувся до позивача і підписав угоду № PDV2-1457092 про акцепт публічної пропозиції/угоди про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», які оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua. 03 серпня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 укладено заяву договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № НОМЕР_1 , за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 61 700 грн до 03 серпня 2027 року (72 місяці) під фіксовану процентну ставку 51,90% річних, а відповідач зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Банк виконав зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 61 700 грн, проте відповідачем зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувались, внаслідок чого станом на 07 серпня 2022 року виникла заборгованість у сумі 74 600,30 грн, з яких: 63 265,55 грн заборгованість за кредитом, 11 334,75 грн заборгованість за відсотками.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року позов АТ «Райффайзен Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014- RO-82-99428758 від 03 серпня 2021 року у сумі 63 265,55 грн. В іншій частині позовних вимог АТ «Райффайзен Банк» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» 2 103,89 грн судового збору.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк», вважаючи судове рішення частково незаконним і необґрунтованим, просить його скасувати в частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача відсотків у розмірі 11 334,75 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, в решті вимог залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд незаконно відмовив у стягненні заборгованості за відсотками у сумі 11 334,75 грн, оскільки пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного, надзвичайного стану звільняє позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У той час, сума пені в межах даного спору не стягується, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного в Україні законодавства.

Наголошує на тому, що у позовній заяві АТ «Райффайзен Банк» просило стягнути, в тому числі, заборгованість за процентами в сумі 11 334,75 грн. Передбачені статтею 1048 ЦК України відсотки є складовим елементом плати за надання позики/кредиту, що разом з основною сумою позики/кредиту становить загальну суму боргу, яку боржник повинен сплатити через визначений час після отримання позики/кредиту.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій справі (а.с. 96). Копію апеляційної скарги разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслано відповідачу ОСОБА_1 , роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу у строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали, який має бути оформлено відповідно до вимог ч. 2, 4 ст. 360 ЦПК України (а.с. 97).

13 березня 2023 року судом апеляційної інстанції направлено ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з додатками, проте повідомлення повернулось із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 97, 100).

31 березня 2023 року апеляційним судом повторно направлено ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги з додатками, проте повідомлення повернулось із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 101, 105).

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки порядок направлення та вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги нормами ЦПК України не врегульовано, то у даному випадку слід застосувати аналогію закону, застосувавши норми закону про порядок вручення судових викликів і повідомлень.

За правилами ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ч. 1 ст. 131 ЦПК України).

Копію апеляційної скарги разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження на ім`я ОСОБА_1 апеляційний суд направляв на адресу: АДРЕСА_1 , яка зазначена як у позові, так і в апеляційній скарзі, та за якою останній зареєстрований. Доказів про зміну відповідачем місця проживання (перебування, знаходження) матеріали справи не містять. Оскільки поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 повернулось неврученим з довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», то в силу ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, якому належним чином вручено копію апеляційної скарги разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористався.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині вирішених позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 11 334,75 грн.

У частині вирішених судом першої інстанції позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 63 265,55 грн рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, тому на підставі ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц, яка, зокрема, зазначає, у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками у сумі 11 334,75 грн, суд першої інстанції керувався п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

З висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення відсотків за користування кредитом не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

У справі встановлено, що 12 квітня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладено угоду № PDV2-1457092, за якою клієнт прийняв публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в правилах, та висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 18-21).

03 серпня 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Відповідно до п.1.1. указаної заяви-договору, банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів кредиту згідно цієї заяви-договору, а також внесення клієнтом готівкових та безготівкових коштів на поточний рахунок виключно з метою погашення кредиту. Будь-які інші, не передбачені цим пунктом заяви-договору операції за поточним рахунком не здійснюються та банк відмовляє в прийнятті документів на їх виконання.

Відповідно до п.1.2. указаної заяви-договору, на умовах цієї заяви-договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 61 700 грн, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.

Згідно із п. 1.2.2. указаної заяви-договору, строк кредиту 72 місяці з 03 серпня 2021 року по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу.

За пунктом 1.2.3. указаної заяви-договору, проценти за користування кредитом процентна ставка фіксована і становить: фіксована 51,90% річних (може бути змінена за згодою сторін шляхом укладення додаткової заяви до цієї заяви-договору або в порядку та на умовах, передбачених цією заявою-договором).

Пунктом 2.1 указаної заяви-договору передбачено, що проценти сплачуються клієнтом у визначену графіком дату у складі щомісячного ануїтетного платежу, вказаного у графіку і розраховуються виходячи із процентної ставки, передбаченої пунктом 1.2.3 пункту 1.2 заяви-договору. Проценти нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включно) або з наступного за днем надання кредиту операційного дня (у разі надання кредиту після закінчення операційного часу), виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році (метод факт/факт).

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», де зазначено, що сума кредиту становить 61 700 грн, строк кредитування 72 місяців, фіксована процентна ставка 51,90% (а.с. 8-9).

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахування вартості всіх супутніх послуг), в якому зазначено, що сума кредиту становить 61 700 грн, термін користування кредитом - 72 місяці, процентна ставка 51,90% (а.с.15-17).

03 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписв заяву № 014-RO-82-99428758 на приєднання до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12 червня 2020 року (а.с. 13-14).

Як свідчить виписка по рахунку ОСОБА_1 за період з 03 серпня 2021 року по 02 серпня 2022 року, відповідач отримав на рахунок 61 700 грн кредиту (а.с. 22-26).

09 серпня 2022 року АТ «Райффайзен Банк» направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, за якою сукупна заборгованість за договором № 014-RO-82-99428758 станом на 07 серпня 2022 року становить 74 600,30 грн, яку банк вимагає достроково погасити протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги (а.с. 27, 28-29, 30-31).

За розрахунком заборгованості, наданим АТ «Райффайзен Банк», заборгованість ОСОБА_1 станом на 07 серпня 2022 року за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-99428758 від 03 серпня 2021 року становить 74 600, 30 грн, з яких: 63 265,55 грн заборгованість за кредитом, 11 334,75 грн заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як свідчать матеріали справи, заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-99428758 від 03 серпня 2021 року укладено сторонами в електронній формі.

Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, апеляційний суд, вирішуючи питання про правомірність заявленої вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, враховує наступне.

Банк, звертаючись з цим позовом, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути заборгованість за відсотками.

Матеріалами справи підтверджується, що у пункті 2.3 заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-99428758 від 03 серпня 2021 року сторони погодили фіксовану процентну ставку у розмірі 51,90%.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеною відсотковою ставкою розраховано заборгованість ОСОБА_1 перед банком за відсотками (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції керувався положеннями п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що АТ «Райффайзен Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками, належну банку відповідно до статті 1048 ЦК України.

У даній справі АТ «Райффайзен Банк» не заявляло вимог про застосування ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні в п. 7 від 22 червня 2022 року № 6-р(ІІ)/2022 у справі № 3-188/2020(455/20) прийшов до наступних висновків: «аналіз сфери застосування приписів статей 625 та 1050 Кодексу свідчить про те, що вони унормовують питання відповідальності за порушення грошового зобов`язання позичальником, тоді як приписи статті 1048 Кодексу визначають загальні умови нарахування, сплати процентів за користування грошовими коштами як істотні умови договору позики, кредитного договору.

Проценти, про які йдеться в приписах статті 1048 Кодексу, є складовим елементом плати за надану позику/кредит, що разом з основною сумою позики/кредиту становить загальну суму боргу, яку боржник повинен сплатити через визначений час після отримання позики/кредиту».

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла переконання, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк» в частині стягнення заборгованості за відсотками у зв`язку з чим апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк» належить задовольнити, а рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у цій частині скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити указані вимоги.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи позов АТ «Райффайзен Банк» сплатило 2 481 грн судового збору (а.с. 6). Ураховуючи, що апеляційний суд змінює розмір стягнутої суми за кредитним договором, задовольнивши позовні вимоги повністю, слід також змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 судового збору на користь АТ «Райффайзен Банк», стягнувши з відповідача 2 481 грн.

При подачі апеляційної скарги АТ «Райффайзен Банк» сплатило 3 721 грн судового збору (а.с. 83).

Зважаючи на наявність підстав для задоволення апеляційної скарги АТ «Райффайзен Банк», з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 3 721 грн у відшкодування сплаченого судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року в частині вирішених позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками скасувати, в частині розміру судового збору змінити.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, ) заборгованість за простроченими відсотками у сумі 11 334 (одинадцять тисяч триста тридцять чотири) грн 75 коп.

Збільшити визначену судом першої інстанції суму судового збору, стягнуту з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, ) з 2 103,89 грн до 2 481 (двох тисяч чотириста восьмидесяті двох) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (юридична адреса: вул. Лєскова, 9, м. Київ, ) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко