Справа №613/481/23 Провадження № 2-о/613/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/481/23, пров. №2-о/613/28/23 за заявою ОСОБА_1 , представник заявника адвокат Гуртовий М.Б., заінтересована особа: Богодухівська міська рада Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій після уточнення просить: встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 з грудня 2020 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . З грудня 2020 року і по день смерті батька та матері він, як член сім`ї померлих, постійно проживав з останніми в належному померлій ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_1 та здійснював догляд за хворими батьками. Після смерті його матері відкрилась спадщина на її майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Він є рідним сином померлої та спадкоємцем за заповітом, посвідченим Гутянською селищною радою Богодухівського району Харківської області 04 лютого 2013 року за реєстровим № 23, інших спадкоємців немає, спір про право відсутній. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки 24 лютого 2022 року розпочалась війна, з початку війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану, перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. З 29 червня 2022 року стали діяти зміни щодо строків оформлення спадщини під час дії воєнного стану, так, перебіг строку для прийняття призупинявся не більш як на 4 місяці. Тобто, він повинен був звернутись до нотаріуса не пізніше 29 жовтня 2022 року. Крім того, він вважав, що прийняв спадщину, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки, постійно проживав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. 25 січня 2023 року він звернувся до державного нотаріуса з відповідною заявою, за якою 25 січня 2023 року була заведена спадкова справа. Постановою нотаріуса від 25 січня 2023 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини і тим, що він був зареєстрований за іншою, ніж спадкодавець, адресою. У зв`язку з чим він був змушений звернутись до суду з даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Гуртовий М.Б. в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заяву підтримав, просив її задовольнити.

Заінтересована особа: представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Гути, Богодухівського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 червня 1978 року, актовий запис № 24 та його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01 грудня 2021 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 779.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29 грудня 2021 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 844.

Постановою державного нотаріуса Богодухівської державної нотаріальної контри від 25 січня 2023 року, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71255343 від 25 січня 2023 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Богодухівській державній нотаріальній конторі Харківської області заведено спадкову справу № 30/2023.

Згідно довідки старости Гутянського старостинського округу Богодухівської міської ради № 395 від 21 травня 2023 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , 1945 року народження та ОСОБА_1 , 1978 року народження.

Відповідно до довідки старости Гутянського старостинського округу Богодухівської міської ради № 396 від 21 травня 2023 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , 1978 року народження.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 30 травня 1995 року Богодухівським РВУМВС в Харківській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12 листопада 2020 року.

Відповідно до акту опитування від 06 травня 2023 року, ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила, що по сусідству з нею в будинку АДРЕСА_1 , проживає сім`я ОСОБА_5 , до складу якої належали: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З останніми постійно проживав їх син ОСОБА_1 , однак зареєстрований останній у будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 піклувався про батьків до їх смерті та продовжує проживати в їх домоволодінні до даного часу.

З акту опитування від 06 травня 2023 року, ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила, що по сусідству з нею в будинку АДРЕСА_1 , проживає сім`я ОСОБА_5 , до складу якої належали: ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . З останніми постійно проживав їх син ОСОБА_1 , однак зареєстрований останній у будинку сусідки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ніколи не жив, оскільки, цей будинок не придатний для життя.

З інформації ПАТ «Харківенергозбут» Богодухівського районного розрахунково-сервісного центру № 24-РЦ/01-241 від 28 березня 2023 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 в автоматизованій системі по роботі з побутовими споживачами, відсутній особовий рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №505/2085/14-ц від 14.09.2016, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03.11.2010 та Постанові Верховного Суду № 336/709/18-ц від 07.11.2018.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 з грудня 2020 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів ».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76,259,263-265, 316, 319, 354 ЦПК України, на підставі ст.1261 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Богодухівська міська рада Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 з грудня 2020 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 26 травня 2023 року.

СУДДЯ