Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2023 Справа №607/13182/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньотранспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПАТ «СК «АРКС») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньотранспортної пригоди.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що 02 січня 2023 року о 21 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Шопена, 17, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, а саме: не був уважний, не дотримався безпечної швидкості та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом Opel Astra Sports Tourer, д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті цієї дорожньоїтранспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2023 року №607/748/23 у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Діями ОСОБА_3 позивачу було завдано матеріального збитку на суму 341550,00 грн.

Цивільноправова відповідальність автомобіля відповідача Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «АРКС».

Після настання дорожньотранспортної пригоди протягом чотирьох місяців страхова компанія відповідача не надала позивачу будьяких належним чином проведених розрахунків щодо визначення: ринкової вартості автотранспортного засобу позивача, вартості його відновловального ремонту, вартості матеріальних збитків тощо. У зв`язку з чим позивач 26 квітня 2023 року направив на адресу страхової компанії лист з вимогою надати йому належним чином завірені копії матеріалів страхової справи № 1.102.23.0000014. Разом з тим, відповіді він не отримав.

Враховуючи такі дії страхувальника, позивач був змушений звернутись до юридичної експертної компанії для укладення Договору на проведення експертної оцінки від 23 червня 2023 року, в результаті чого експертною установою було проведено огляд та дослідження пошкодженого транспортного засобу позивача та складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 401/0623 від 30 червня 2023 року.

Таким чином, позивачем також понесені витрати щодо сплати проведеної експертної оцінки щодо визначення вартості матеріального збитку автомобіля в сумі 4 500,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 24 червня 2023 року.

У відповідності до Висновку № 401/0623 від 30 червня 2023 року щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТ3 Opel Astra Sports Tourer:

ринкова вартість автомобіля 341 550,00 грн;

вартість відновлювального ремонту Т3 615 428,00 грн;

вартість придатних залишків 82 827,17 грн;

вартість матеріального збитку 341 550,00 грн.

Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 130 000 гривень, що підтверджується листом (рішенням) від 19 квітня 2023 року № 3732/12цв.

Отже, загальний розмір завданої майнової шкоди складає: 341 550,00 грн 82 827,17 грн 130 000 грн = 128 722,83 грн.

До сьогоднішнього дня позивач не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на постійні звернення до нього та прохання урегулювати це питання мирно. Також протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля сім`ї позивача після ДТП та до цього часу довелося перейти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них позивач взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою.

Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сім`єю виїжджали за місто на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім позивача і члени його родини, що призвело до розладу стосунків.

Таким чином, вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачем понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він міг би реалізувати, не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав.

Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачу і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням мого психічного стану, відпочинком від усього що сталося.

Розмір своїх душевних страждань і страждань родини позивач оцінює в 20 000 гривень. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося йому перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожнотранспортною пригодою.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_3 :

суму матеріального збитку, яка складає 128 722,83 грн;

витрати на проведення експертної оцінки в сумі 4 500 грн;

20 000 грн гривень відшкодування моральної шкоди;

судові витрати у розмірі 1 532,32 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/13182/23 та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 03 жовтня 2023 року подав суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, якими обгрунтована позовна заява. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Пояснював, що страховик виплатив суму страхового відшкодування, а тому за стягненням решти розміру завданої шкоди його довіритель звертався до відповідача, неодноразово йому телефонував, однак ОСОБА_3 відмовився виплачувати будь-які кошти, пояснював, що страхова компанія все виплатила.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду.

Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «СК «АРКС» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень на позовну заяву не надав суду.

Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/748/23 від 17 січня 2023 року, 02 січня 2023 року о 21 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Шопена, 17, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважний, не дотримався безпечної швидкості та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Opel Astra Sports Tourer, д.н.з. НОМЕР_4 , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Постанова набрала законної сили 24 березня 2023 року.

За змістом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , транспортний засіб Opel Astra Sports Tourer, р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 .

19 квітня 2023 року ПАТ «СК «АРКС» надіслало ОСОБА_4 лист № 3732/12цв, у якому вказано про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у сумі 130 000 грн за пошкодження автомобіля Opel Astra Sports Tourer, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок події, що трапилася 02 січня 2023 року на вул. Шопена в м. Тернополі, згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АР5683451 від 21 березня 2022 року.

Виплату суми страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн сторона позивача визнає, про що вказує у змісті позовної заяви.

26 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою, у якій просив надати відповідь, на підставі яких нормативноправових акті та інших матеріалів і яким чином було розраховано вартість страхового відшкодування за страховим випадком №1.102.23.0000014. Позивач зазначав, що у нього, як страхувальника, відсутня інформація про те, яким чином страховиком було розраховано ринкову вартість ТЗ 261 125,40 грн. Будь-яких погоджень з приводу ринкової вартості ТЗ до чи після ДТП, а також інших сум позивач не проводив.

23 червня 2023 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (експерт) укладено договір на проведення експертної оцінки транспортного засобу Opel Astra Sports Tourer, р.н. НОМЕР_2 (п. 1.2. Договору). Вартість робіт становить 4 500,00 грн (п. 2.1. Договору).

Згідно акту виконаних робіт від 30 червня 2023 року. Роботи за договором виконані, претензій у замовника немає (п. 3 Акту).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 24 червня 2023 року ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_5 4 500,00 грн за експертизу авто Opel Astra Sports Tourer, BO5031BO.

У висновках щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 401/0623 вказано, що:

ринкова вартість автомобіля 341 550,00 грн;

вартість відновлювального ремонту Т3 615 428,00 грн;

вартість придатних залишків 82 827,17 грн;

вартість матеріального збитку 341 550,00 грн.

За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільноправових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень ст. ст. 3, 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньотранспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньотранспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільноправова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньотранспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньотранспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньотранспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньотранспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньотранспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року, розмежувавши інститути регресу та суброгації.

У виниклому спорі судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачу виплачено страхове відшкодування ПАТ «СК «АРКС» на суму 130 000,00 грн на відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньотранспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_3 . Сторона позивача наполягає, що страховиком виплачено розмір страхового відшкдування у межах ліміту відповідальності ПАТ «СК «АРКС», а тому до страхової компанії позивач претензій немає.

Отож, врахувавши ці обставини, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача різниці між вартістю матеріального збитку 341 550,00 грн 82 827,17 грн (вартість придатних залишків) 130 000,00 грн (розмір страхового відшкодування), що = 128 722, 83 грн.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згідний з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, якщо власник транспортного засобу не згідний із визнанням транспортного засобу знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрат з евакуації транспортного засобу з місця ДТП. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам по евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Право на залишки транспортного засобу отримує особа, яка зобов`язана і відшкодувала шкоду (страховик, винна особа, роботодавець чи Моторне транспортне (страхове) бюро України.)

Разом з тим, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови № 6 від 27 березня1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з послідуючими змінами та доповненнями) постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п. 14 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що суди ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Оскільки власник транспортного засобу не висловлював згоди на визнання його транспортного засобу знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, згідно наведеного вище розрахунку.

Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільноправової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільноправової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причиннонаслідковому зв`язку з порушенням.

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 виснував, що системний аналіз п.32.7 ч. 1 ст. 32 закону №1961ІУ, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2023 року у справі № 607/748/23 у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому факт ДТП та вина відповідача у його вчиненні додаткового доказування не потребує.

Отож, за встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що доводи позивача є підставними, а тому з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 слід стягнути грошові кошти в розмірі 128 722,83 грн на відшкодування майнової шкоди

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн, суд звертає увагу на наступне.

Позивач посилається на те, що пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, відсутність можливості його експлуатувати, вплинуло на звичний уклад його життя. ОСОБА_2 зазначає, що після ДТП йому довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких з них позивач взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сім`єю виїжджали за місто на відпочинок від тяжкого робочого тижня, після ДТП змога на законний відпочинок зникла. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого ОСОБА_2 почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали, крім позивача і члени його родини, що призвело до розладу стосунків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, ця норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Зважаючи на це, позивач повинен був докладати та докладає додаткових зусиль для організації свого життя, вирішення ряду побутових та інших питань, і всі ці незручності пов`язані з тим, що ОСОБА_2 утратив можливість користуватися належним йому автомобілем, його вимоги про стягнення моральної шкоди є обгрунтованими.

Водночас, враховуючи тривалість та глибину душевних страждань позивача як власника пошкодженого автомобіля, а також засади розумності та справедливості суд вважає, що 6 000 грн є достатньою сатисфакцією для відновлення порушених життєвих зв`язків ОСОБА_2 .

Щодо стягнення 4 500 грн витрат, понесених на проведення експертної оцінки, судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Судом встановлено, що 23 червня 2023 року між ОСОБА_2 (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (експерт) укладено договір на проведення експертної оцінки транспортного засобу Opel Astra Sports Tourer, р.н. НОМЕР_2 (п. 1.2. Договору). Вартість робіт становить 4 500,00 грн (п. 2.1. Договору).

Згідно акту виконаних робіт від 30 червня 2023 року. Роботи за договором виконані, претензій у замовника немає (п. 3 Акту).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 24 червня 2023 року ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_5 4 500,00 грн за експертизу авто Opel Astra Sports Tourer, BO5031BO.

Враховуючи вищевикладені обставини слід стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 4 500,00 грн витрат, понесених на проведення експертної оцінки

З врахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 128 722,83 грн на відшкодування майнової шкоди та 6 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди; 4 500 грн 00 коп. витрат, понесених на проведення експертної оцінки.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 347,22 грн (134 722,83 грн * 1 532,22 грн : 153 222,38 грн), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83,206, 258268, 273, 280-283, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 128 722 (сто двадцять вісім тисяч сімсот двадцять дві) грн 83 коп. на відшкодування майнової шкоди та 6 000 (шість тисяч) грн. на відкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 4 500 (чотри тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат понесених на проведення експертної оцінки та 1 347 (одну тисячу триста сорок сім) грн 22 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «АРКС», , адреса місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070.

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2023 року.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О.Я.