Справа № 463/9376/21 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/2369/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Львів

Справа № 463/9376/21

Провадження № 22ц/811/2369/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК») на рішення Личаківського районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 14 червня 2022 року у складі судді Стрепка Н.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «АЛЬФА-БАНК» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобов`язання до вчинення дій, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису з реєстру, -

встановив:

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було укладено кредитний договір № 16-1093/2010, за умовами якого банк надав позивачу кредит у сумі 140 000 грн. на строк до 29 грудня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 22,9 річних за строковою заборгованістю, 25,9% річних - у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ПАТ «Банк Кіпру» 30 грудня 2010 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 4159. Відповідно до умов договору, в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» було передано належне позивачу майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Квартира складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м та кухні, загальна площа квартири становить 64,7 кв.м. В електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно предмет іпотеки зареєстрований за реєстраційним № 32282015. На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі предмета іпотеки до припинення іпотечного договору. Заборона зареєстрована в реєстрі за № 4160 (реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947). До державного реєстру іпотек було внесено реєстраційний запис за реєстраційним №10684097 про обтяження. 30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було складено Акт № 1 прийому-передачі правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, відповідно до якого позивач передав а іпотекодержатель прийняв на відповідальне зберігання на період дії кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на приватизовану квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (на 3-х аркушах); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року (на 1 аркуші); рішення суду, справа № 2-4343/2009 (на 1 аркуші). 21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру», та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого останній набув право вимоги до позивача за вказаним вище кредитним договором. Факт набуття ПАТ «АЛЬФА-БАНК» прав та обов`язків за кредитним договором та іпотечним договором (як за похідним зобов`язанням) встановлено також в судовому рішенні, яке набрало законної сили, - постанова Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15. У березні 2015 року ПАТ «АЛЬФА-БАНК», яке в наступному перейменоване на АТ «АЛЬФА-БАНК», звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 78 839,79 грн., з якої станом на 21 січня 2015 року: 73 316,51 грн.- заборгованість за кредитом, 5 523,28 грн. - заборгованість за процентами. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року в справі № 465/1633/15 у задоволенні позову ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року, рішення суду першої інстанції в справі № 465/1633/15 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року в справі № 465/1633/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», перейменованого на Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 45 792,55 грн. та судові витрати в розмірі 960,27 грн. Зазначена постанова набрала законної сили.

16 лютого 2021 року заборгованість позивача в розмірі 45 792,55 грн., що визначена постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15, та судові витрати в розмірі 960,27 грн. сплачено. Тобто зобов`язання позивача за кредитним договором були виконані в повному обсязі, і у зв`язку із цим кредитний договір № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року є припиненим, а тому додаткове зобов`язання за іпотечним договором також є припиненим. У банку відсутні підстави для утримання оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Вказує, що 5 травня 2021 року він звернувся до АТ «АЛЬФА-БАНК» з листом, у якому просив у зв`язку з погашенням заборгованості за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року вчинити дії, спрямовані на зняття обтяження, встановленого на підставі договору іпотеки, та повернути йому оригінали правовстановлюючих документів, що були передані на відповідальне зберігання. 12 травня 2021 року АТ «АЛЬФА-БАНК» листом № 41753-23.1-б/б повідомило його позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року. Фактично АТ «АЛЬФА-БАНК» станом на день звернення до суду не вчинено жодних дій, спрямованих на зняття обтяження, встановленого на підставі договору іпотеки, та на повернення позивачу оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, на його переконання має місце невизнання АТ «АЛЬФА-БАНК» припинення зобов`язань позивача за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року та невизнання припинення договору іпотеки від 30 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 4159. Звертає увагу, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна іпотека квартири АДРЕСА_1 не припинена та заборона не скасована. Вважає, що у зв`язку з повним погашенням кредитної заборгованості перестали існувати підстави заборони обтяження зазначеного нерухомого майна, існування договору іпотеки та запису про заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є власністю позивача, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є протиправним, оскільки порушує його права як власника, а саме право розпоряджатись належним майном на власний розсуд, а тому його права як іпотекодавця підлягають судовому захисту за його позовом шляхом визнання припиненими зобов`язання за іпотечним договором, а запис, що обмежує права власника майна, підлягає виключенню з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року позов задоволено. Визнано припиненим, у зв`язку із виконанням, кредитний договір № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, що був укладений між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 , права за яким було набуто 21 липня 2014 року ПАТ «АЛЬФА-БАНК», перейменоване на Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», на підставі договору факторингу № 1 від 21 липня 2014 року.

Визнано припиненим, у зв`язку з виконанням основного зобов`язання, договір іпотеки від 30 грудня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за №4159, предметом якого є зареєстрована в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015, належна ОСОБА_1 на праві приватної власності житлова квартира загальною площею 64,7 кв.м, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , і складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні.

Зобов`язано Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» повернути ОСОБА_1 оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на приватизовану вказану квартиру на 3-х аркушах: витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року (на 1 аркуші); рішення суду у справі №2-4343/2009 (на 1 аркуші).

Знято заборону (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947), яка була накладена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. та зареєстрована в реєстрі за № 4160, на відчуження зареєстрованої в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015 належної ОСОБА_1 на праві приватної власності квартири загальною площею 64,7 кв.м, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 , і складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м та кухні.

Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис з реєстраційним № 10683947 зареєстрований 30 грудня 2010 року про обтяження зареєстрованої в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015 належної ОСОБА_1 на праві приватної власності вказаної квартири.

Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржує АТ «АЛЬФА-БАНК». В апеляційній скарзі посилається на те, що не погоджується із цим рішенням. Звертає увагу, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Тому вважає, що наявна непогашена заборгованість, повного виконання зобов`язань не відбулось, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 березня 2023 року залучено АТ «СЕНС БАНК», як правонаступника АТ «АЛЬФА-БАНК».

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки учасників справи в судове засідання та ухвалив про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 30 грудня 2010 року між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 16-1093/2010, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в розмірі 140 000 грн. на строк до 29 грудня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 22,9% річних за строковою заборгованістю та 25,9% річних у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, між позивачем та ПАТ «Банк Кіпру» 30 грудня 2010 року укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 4159.

Відповідно до умов цього договору в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» було передано належне позивачу майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Квартира складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м та кухні, загальна площа квартири становить 64,7кв.м. В електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно предмет іпотеки зареєстрований за реєстраційним № 32282015. На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі предмета іпотеки до припинення іпотечного договору. Зазначена заборона зареєстрована в реєстрі за № 4160 (реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947). До державного реєстру іпотек було внесено реєстраційний запис за реєстраційним № 10684097 про обтяження.

30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було складено Акт № 1 прийому - передачі правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, відповідно до якого позивач передав а іпотекодержатель прийняв на відповідальне зберігання на період дії кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на передану в іпотеку квартиру; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року; рішення суду, справа № 2-4343/2009.

21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру» (клієнт), та ПАТ «АЛЬФА-БАНК» (фактор) укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором.

Пунктом 2.1 договору факторингу передбачено, що клієнт відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор, шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та сплачує клієнту грошові кошти в розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором.

Сторони договору погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах та права вимог по договорах забезпечення відступаються/передаються клієнтом фактору за цим договором на основі «як є», остаточно та назавжди, та ні за яких обставин не підлягають поверненню фактором клієнту (окрім повернення грошових коштів згідно з п. 5.3 цього договору або за наявності письмової згоди сторін) без надання будь-яких пов`язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі.

Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора у зобов`язанні, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними зобов`язань за кредитними договорами по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому.

У пункті 2.3 договору передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в дату відступлення, якою є дата укладення цього договору, після чого фактор стає новим кредитором у зобов`язанні по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Сторони в день укладення цього договору також складають та скріплюють своїми печатками акт прийому-передачі реєстру заборгованості, за формою, встановленою в додатку № 2 до цього договору. Реєстр заборгованості боржників надається фактору в двох оригіналах, а також в електронному вигляді, за формою, що буде визначена сторонами окремо, про що сторони підписують акт прийому-передачі, що є додатком № 5 цього договору.

Згідно з пунктом 2.4 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги за договорами забезпечення відбувається у момент укладення договору(ів) щодо передачі права вимоги за договорами забезпечення.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що фактор зобов`язується надіслати письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості, підготовлені за формою, встановленою в додатку № 3 до цього договору.

Перехід від первісного кредитора до нового кредитора, яким є АТ «АЛЬФА-БАНК», права вимоги за укладеним з ОСОБА_1 кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 1 від 21 липня 2014 року.

Повідомлення про укладення вказаного вище договору факторингу та про перехід за цим договором права вимоги за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року до АТ «АЛЬФА-БАНК» ОСОБА_1 було надіслано листом за вихідним № 414861 від 25 липня 2014 року.

15 березня 2015 року на користь позивача АТ «АЛЬФА-БАНК» було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного договору від 30 грудня 2010 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 78 839,79 грн.

Згідно висновку, наведеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом.

Встановлено, що стягнення за виконавчим написом нотаріуса в рахунок погашення спірної заборгованості за кредитним договором не проводилось.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі №465/1633/15 стягнуто з ОСОБА_1 в користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 45 792,55 грн., а також судові витрати в розмірі 960,27 грн. Вказана постанова набрала законної сили

На виконання вказаного вище рішення суду було сплачено заборгованість в розмірі 45 792,55 грн. за кредитним договором і 960,27 грн. судових витрат, що підтверджується копіями квитанцій про оплату від 16 лютого 2021 року.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц від 4 липня 2018 року звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі №465/1633/15 встановлено, що до АТ «АЛЬФА-БАНК» перейшло право вимог по договорах забезпечення.

Відповідно до п. 3.2 договору іпотеки право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов`язань, а також в інших випадках, передбачених статтею 17 Закону України «Про іпотеку».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його перебування під обтяженням відсутні.

Виходячи із системного аналізу зазначених вище норм права, іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця вчинення будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України, припинення іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265507548 від 12 липня 2021 року, іпотека квартири АДРЕСА_1 . не припинена, заборона не скасована.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про іпотеку» саме іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів (частина перша статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору).

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з цього реєстру. У разі невиконання зазначеного обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за основним зобов`язанням, яке є припиненим, однак забезпечене іпотекою, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що повного виконання зобов`язань не відбулось, оскільки таке спростовується квитанціями від 16 лютого 2021 року, а також тим, що внесений ОСОБА_1 платіж від 17 лютого 2015 року на суму 8 500 грн. повинен бути зарахований на погашення спірної заборгованості, оскільки після пред`явлення позивачем вимоги про дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором та нарахованими на день пред`явлення такої вимоги (станом на 21 січня 2015 року) процентами, право кредитора нараховувати проценти припиняється.

З врахуванням встановленого, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем не надано доказів наявності у позивача заборгованості на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, яка могла утворитись до пред`явлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Натомість постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 встановлено, що сплачена заборгованість ОСОБА_1 в сумі 8 500 гривень підлягає зарахуванню на погашення спірної заборгованості, що свідчить про відсутність заборгованості та належне виконання зобов`язання останнього в розумінні статей 526 і 599 ЦК України. Тому суд вважав, що вимоги позивача про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобов`язання до вчинення дій, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення з реєстру запису про таку є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, і підлягають до задоволення.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2023 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк