Справа № 522/9616/23
Провадження № 2/522/4535/23
УХВАЛА

29 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ), яка подана адвокатом Сендиком Олегом Олександровичем (адреса: 65122, м.Одеса, вул. Академіка Корольова, 102, оф. 37) до Комунального підприємства «Теплопостачання м.Одеси» (, місцезнаходження: 65029, м.Одеса, вул. Балківська, 1-Б), в якій просить:

1. Визнати неправомірними дії теплопостачальної організації Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» щодо нарахування за спожиту теплову енергію, що постачається споживачу ОСОБА_1 у приміщення АДРЕСА_3 за період починаючи з 01.01.2022 року по 01.05.2023 року, без урахування показань вузла обліку теплової енергії GrossWMZ-UA DN-15, заводський номер 19015175, згідно Договору №4798 від 01.12.2017 року.

2. Зобов`язати теплопостачальну організацію Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» здійснити перерахунок нарахування за спожиту теплову енергію, що постачається споживачу ОСОБА_1 у приміщення АДРЕСА_3 за період починаючи з 01.01.2022 року по 01.05.2023 року, без урахування показань вузла обліку теплової енергії GrossWMZ-UA DN-15, заводський номер 19015175, згідно Договору №4798 від 01.12.2017 року.

3. Зобов`язати теплопостачальну організацію Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» здійснювати нарахування за спожиту теплову енергію, що постачається споживачу ОСОБА_1 у приміщення АДРЕСА_3 за період починаючи з 01.01.2022 року по 01.05.2023 року, без урахування показань вузла обліку теплової енергії GrossWMZ-UA DN-15, заводський номер 19015175, згідно Договору №4798 від 01.12.2017 року.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи, що складаються з судового збору у розмірі 3220,80 грн. та витрат на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 20000,00 грн.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суд вважає, що вищевказаний позов слід направити за підсудністю за таких підстав.

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України врегульовані питання територіальної юрисдикції (підсудності) позовів, що пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з правил загальної підсудності у відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

У своїй постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є дії Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» щодо нарахування за спожиту теплову енергію, що постачається споживачу ОСОБА_1 у приміщення АДРЕСА_3 .

З урахуванням наведеного, позовні вимоги безпосередньо стосуються нерухомого майна, а тому повинні розглядатися за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

Так, нерухоме майно знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 15, приміщення №37, що територіально відноситься до Київського району м.Одеси та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду міста Одеси.

З огляду на викладене, вказана цивільна справа, з урахуванням правил виключної підсудності відноситься до територіальної юрисдикції Київського районного суду міста Одеси.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Таким чином, дана справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, вказаний позов підлягає передачі на розгляд до суду за місцем знаходження нерухомого майна, тобто до Київського районного суду міста Одеси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31 - 32 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про зобов`язання вчинити певні дії, - передати за підсудністю до Київського районного суду міста Одеси (65033, м.Одеса, вулиця Варненська, 3б).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Ю.І. Ковтун