справа № 462/2970/23
УХВАЛА

25 травня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за шкоду заподіяну злочином,-

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 1 165 960 грн. (з яких 894 822 грн.- пені, 49 475 грн.- 20% річних, 55 595 грн.- втрати від інфляції) заборгованості за компенсацію шкоди заподіяну каліцтвом та іншими ушкодженням здоров`я, внаслідок вчинення злочину.

Вважаю, що цю позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Виходячи із змісту ч.1, 5 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, відповідно до ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмовий доказ в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасники справи підтверджують відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у порушення ч.1 ст.177 ЦПК України подано копії позовної заяви для відповідачів, які відрізняються від позовної заяви поданої для суду. Також позивачем до матеріалів справи додано копії посвідчення, які є нечитабельними, що унеможливлює встановлення даних з них.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 175, 176-177, 185 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за шкоду заподіяну злочином залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: І.С. Мруць