ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1978/23 Номер провадження 22-ц/821/1977/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/2238/23 Категорія: 305010900 Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.09.2023 (повний текст складено 13.09.2023, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) та на додаткове рішення від 22.09.2023 (повний текст складено 03.10.2023, суддя в суді першої інстанції Казидуб О.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в :

у квітні 2023 року адвокат Ганжа А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача 229060 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.04.2022 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Кобзарська, 62 при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія-власника ОСОБА_1 , яка рухалася по головній дорозі. Внаслідок ДТП водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, а автомобілі - механічні пошкодження з матеріальними збитками.

23.04.2022 відомості про вказану ДТП були внесені до ЄРДР за № 000699, яке було закрито та виділено матеріали справи для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

22.07.2022 постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

У результаті вказаної ДТП був пошкоджений транспортний засіб позивача, що заподіяло останній матеріальну шкоду. Відповідно до Звіту № А06-06 від 18.05.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 внаслідок ДТП прирівнюється його ринковій вартості на момент ДТП і складає 351035 грн.

Частину вказаного збитку в сумі 129975 грн. було відшкодовано Моторним (транспортним) страховим бюро України, оскільки цивільно-правова відповідальність третім особам автомобіля винуватиці застрахована не була.

Отже на сьогодні вартість невідшкодованого матеріального збитку позивачу складає 221060 грн. З місця ДТП позивач вимушена була евакуювати автомобіль за власні кошти в розмірі 8000 грн. Таким чином загальна вартість завданих позивачу матеріальних збитків складає 229060 грн.

Внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, обумовлену, захистом своїх прав у суді та правоохоронних органах, проведеним медичним лікуванням та змінами в організації життя внаслідок знищення транспортного засобу. Позивач оцінює свою моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.09.2023 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди 135 261 грн. та у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Суд вказав, що винуватець ДТП, відповідальність якого застраховано не було, має відшкодувати потерпілій особі підтверджену висновком авто-товарознавчого дослідження матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження транспортного засобу, а також заподіяну моральну шкоду.

Крім того, додатковим рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.09.2023 рішення від 05.09.2023 доповнено посиланням на стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2835 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Не погоджуючись з такими судовими рішеннями, представник відповідача ОСОБА_3 подав 01.11.2023 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та новим рішенням стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в сумі 127261 грн. та 2000 у відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування вказано на те, що позивач не довела доказами наявність у неї моральних страждань, отже права на відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн., як вказав суд, не має. Позивач не надала акту виконаних робіт щодо підтвердження евакуації її автомобіля з Черкас до Києва, а лише квитанцію про оплату таких послуг, яку позивач не підписувала, отже такі витрати не підтверджено. Суд необґрунтовано стягнув на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката, адже в акті виконаних робіт вказано про складання відповіді на відзив, що договором про надання правової допомоги не передбачено. докази, долучені до позовної заяви, були наявні у позивача та не отримувалися за запитом її адвоката. Витрати адвоката на дорогу до суду та у зворотному напрямку не пов`язані з наданням правової допомоги. Дана справа є малозначною, отже не є складною для кваліфікованого адвоката.

У відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення 249060 грн. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи доводи апеляційної скарги представника відповідача, апеляційний суд констатує, що рішення суду першої інстанції в даній справі має переглядатися в частині вирішення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8000 грн. за евакуацію автомобіля позивача, стягнення 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 10000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 позивач ОСОБА_1 була власником автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 .

З Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000699 вбачається, що 23.04.2022 близько 13 год. 30 хв. водій автомобіля HYUNDAI SONATA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вул. Кобзарська зі сторони вул. Надпільна в напрямку вул. Гоголя на перехресті з вул. Благовісна, поблизу будинку № 547/76 здійснила зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась по вул. Благовісна зі сторони вул. Добровольського в напрямку вул. Чехова.

Внаслідок даної ДТП водій автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлювався.

25.05.2022 старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області старшим лейтенантом поліції Рудь С.С. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000699 від 23.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту Постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2022 у справі № 711/2808/22, ОСОБА_2 23.04.2022 о 13 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Кобзарська, 62, керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на перехрестя з вул. Благовісна, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі. При ДТП водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, чим порушила п. 2.3б, 8.4б, 16.11 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.».

Даною постановою визнано відповідача ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується спричинення ДТП з вини відповідача, що при апеляційному перегляді справи під сумнів не ставиться.

Як зазначає позивач в позовній заяві, частину завданого їй матеріального збитку в розмірі 129975 грн. було відшкодовано Моторним (транспортним) страховим бюро України, оскільки цивільно-правова відповідальність перед третіми особами автомобіля винуватиці застрахована не була.

При цьому згідно Звіту № 17/22 про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , виконаного оцінювачем ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_2 , - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 23.04.2022, складає 327236,00 грн.

Сторони з таким розміром матеріальних збитків погодилися.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалася на те, що їй було завдано матеріальну та моральну шкоду внаслідок протиправних дій відповідача.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Крім того, ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Водночас згідно п. «а» ст. 41.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З урахуванням викладеного правового регулювання, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про необхідність відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

При цьому відповідач оскаржує висновки суду лише щодо вирішення вимог про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 8000 грн. за евакуацію автомобіля позивача та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Надаючи оцінку доводам скаржника, апеляційний суд враховує, що на а.с. 56 наявна квитанція від 11.08.2022 про оплату ОСОБА_1 (позивачем) ФОП ОСОБА_5 8000 грн. за послуги евакуатора по транспортуванню автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , з м. Черкаси до м. Києва.

Таким чином відповідні витрати обґрунтовано включено до розміру матеріальних збитків позивача внаслідок ДТП з вини відповідача.

У даній частині апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що позивач не надала акту виконаних робіт щодо підтвердження евакуації її автомобіля з Черкас до Києва, адже доказів ненадання позивачу зазначених послуг суду не представлено, а їх оплата підтверджується складеною особою, що надавала послуги з транспортування, квитанцією.

Та обставина, що таку квитанцію замовник не підписала за наявності реквізитів одержувача коштів та підтвердження про їх оплату не може свідчити про недоведеність витрат на евакуацію.

Також апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що позивач не довела доказами наявність у неї моральних страждань на суму 10000 грн., з урахуванням такого.

При судовому розгляді встановлено, що автомобіль позивача з вини відповідача було повністю фізично знищено. Внаслідок ДТП позивач отримувала певну медичну допомогу. Втрата особистого транспортного засобу істотно вплинула на організацію життя позивача, яка має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, в тому числі, для перевезення якої автомобіль використовувався. Крім того, необхідність здійснювати дії по відновленню своїх прав у судовому порядку та при зверненні до органів правопорядку також призвела до наявності у позивача певного рівня моральних страждань.

Усі вказані вище обставини в сукупності, на думку апеляційного суду, безсумнівно виправдовують висновки суду в цій справі про справедливість та розумність суми в розмірі 10000 грн. в якості відшкодування завданої позивачу моральної шкоди.

Також не можна погодитися з посиланнями скаржника на те, що суд необґрунтовано стягнув на користь позивача витрати на правову допомогу адвоката, з урахуванням таких міркувань.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12.12.2019 у справі №2040/6747/18.

Далі, положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, враховуючи предмет спору у справі про стягнення 249060 грн. у відшкодування матеріальної та моральної шкоди та обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим визначення судом першої інстанції відповідного відшкодування судових витрат в розмірі 10000 грн., який є співмірним як зі складністю справи, так і з якісним виміром отриманих від адвоката пологу.

Апеляційний суд не може погодитися з посиланням скаржника про те, що в акті виконаних робіт вказано про складання відповіді на відзив, що договором про надання правової допомоги не передбачено, оскільки послуги з підготовки зазначеного процесуального документу позивачу фактично надавалися, отже мають бути оплачені, а відсутність їх зазначення у договорі про правову допомогу не спростовує саму наявність зазначених послуг.

Інші міркування скаржника про те, що докази, долучені до позовної заяви, були наявні у позивача та не отримувалися за запитом її адвоката, а також про те, що дана справа є малозначною та не є складною для кваліфікованого адвоката, не спростовують фактичне надання позивачу її адвокатом послуг на 10 000 грн., зокрема, щодо складення позовної заяви, відповіді на відзив, а також участі у судових засіданнях в даній справі.

Доводи скаржника про те, що витрати адвоката на дорогу до суду та у зворотному напрямку не пов`язані з наданням правової допомоги, на правильність розподілу судових витрат сторін судом в цій справі не спливають, адже їх не було включено до відшкодування, визначеного судом першої інстанції.

Інших доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції в цій справі подана відповідачем апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.09.2023 та додаткове рішення від 22.09.2023 у даній цивільній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника відповідача без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 05.09.2023 та додаткове рішення від 22.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 29.11.2023.

Суддя-доповідач

Судді