Провадження № 2/344/4071/23
УХВАЛА

28 листопада 2023 м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів, -

ВСТАНОВИЛА:

27.11.2023 згідно із штампом вхідної кореспонденції суду, представник позивача через систему Електронний суд звернулася до суду із позовом до відповідача, у якому просить : стягнути з такого 850 000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем було помилково перераховано кошти відповідачу через платіжну систему «Приват 24». Відповідач повідомив свої реквізити карткового рахунку при придбані позивачем нерухомості в ТОВ БК « ЦИТАДЕЛЬ». При цьому, з`ясовано, що ОСОБА_3 немає жодного відношення до ТОВ « БУ «ЦИТАДЕЛЬ», жодних договорів з відповідачем не вчинялось.

При укладені договору з ТОВ « БК «ЦИТАДЕЛЬ» був також присутній відповідач, який представився власником бізнесу та запропонував оплатити частину суми коштів, які підлягали сплаті відповідачем на користь ТОВ « БУ « ЦИТАДЕЛЬ» йому на картковий рахунок, для чого і передав позивачу реквізити.

Вподальшому позивач з інтернет - ресурсів дізналась про корпоративний конфлікт між співзасновниками та менеджментом групи будівельних компаній Цитадель.

Позивач була введена в оману відповідачем, так як він не є та ніколи не являвся ані учасником, ані директором, ані будь-якою посадовою особою ТОВ « БК «ЦИТАДЕЛЬ»

28.11.2023 ухвалою суду позов залишено без руху, надано п`ятиденний строк для усунення недоліків.

Разом із позовом, представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення решту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 . В обґрунтування такого зазначено, що існує велика ймовірність того, що ОСОБА_3 передасть свої майнові права на рухоме та нерухоме майно шляхом вчинення різних правочинів, а також закриє рахунки в банківських установах. Такі дії можуть бути вчинені для приховування його майнового стану та фінансової можливості повернути позивачу кошти, які отримані врезультаті шахрайських дій.

Перевіривши матеріали заяви, слід зазначити наступне :

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб, які за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціну позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести співмірність обраного засобу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, позивач просить накласти арешт на все майно та рахунки відповідача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України чітко передбачено, що накладення арешту на майно в межах здійснення судом заходів забезпечення позову можливе щодо майна, яке належить відповідачеві або підлягає передачі йому і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Однак, позивач належних, достатніх та допустимих доказів зареєстрованого права власності будь-якого майна та рахунків станом на день звернення, суду не надано.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така позиція також неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема 17.06.2022 у постанові № 908/2382/21.

Обґрунтування наміру відчуження нерухомого майна, без надання суду доказів дійсного зареєстрованого права власності за відповідачем ( актуальних даних), наявних рахунків, а також співвідношення ціни позову 850 000 грн. з вартістю майна ( без зазначення вартості такого майна), судом не можуть бути прийняті.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з правової оцінки обґрунтованості доводів позивача, суд дійшов висновку відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що така відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА :

У задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 , що заявлений до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Сторони, яким ухвала суду не була вручена у день її складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм цієї ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.