Справа № 308/2029/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївна на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2023 року у справі № 308/2029/23 (Головуючий: Шепетко І.О.)

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та просив зобов`язати ОСОБА_2 протягом місяця з дати набрання рішенням у цій справі законної сили звільнити прохід по належній ОСОБА_1 земельній ділянці шляхом знесення залізобетонної конструкції, збудованої ним 16-20 січня 2023 року в межах земельної ділянки з кадастровим номером :31:001:0126 за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити спільну межу між суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами :31:001:0126 за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 та з кадастровим номером :31:001:0127 за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у встановленні капітальної огорожі, яка складається з залізобетонної основи та металевого паркану на спільній межі між їх земельними ділянками.

07 червня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Козакова М.В. звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі №308/2029/23 до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №308/308/11960/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, інженера-землевпорядника ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Клопотання обгрунтовіане тим, що предметом даного позову у справі 308/2029/23 є встановлення в натурі спільної межі по координатам які вже внесені ОСОБА_1 до Державного земельного кадастру. В той же час, у вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, т/о інженера геодезиста ОСОБА_3 , Головного управління Державного геокадастру в Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні власністю (№308/11960/22). Отже на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді перебуває дві справи: справа №308/11960/22, в якій ОСОБА_2 просить відновити стан земельної ділянки ОСОБА_1 до стану який існував згідно координат станом на 26.03.2021 року, шляхом скасування змін внесених до ДЗК у вересні 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 та справа №308/2029/23, в якій ОСОБА_1 вимагає у судовому порядку встановити спільну межу на підставі координат сформованих у серпні 2021 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2023 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі задоволено.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 308/308/11960/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, інженера-землевпорядника Жоффчака Василя Васильовича про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Н.М. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права та повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.суд першої інстанції зробивши висновок про неможливість розгляду цієї справи до встановлення або спростування фактів у справі № 308/11960/22, нен розібрався, що спори у обох справах є ідентичними, лише з діаметрально протилежними матеріально-правовими вимогами. У обох справах, які за суттю є негаторними, суди незалежно один від одного повинні встановити одні і ті ж обставини і оскільки обидві справи наповнені сторонами одними і тими ж доказами, то жоден із судів не є обмеженим у їх дослідженні і самостійному встановленні обставин справи. При цьому, позовну заяву у цій справі № 308/2029/23 ОСОБА_1 подано як окремий позов після відмови Ужгородським міськрайонним судом у приєднанні його як зустрічного у справі № 308/11960/22 до вирішення якої суд зупинив провадження у цій справі.

Представник ОСОБА_4 адвокат Козакова М.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки доводи такої не спростовують законність рішення суду першої інстанції та зводяться до власного тлумачення норм права. Вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про зупинення провадження з тих підстав, що так як предметом даного позову є вимога позивача встановити на місцевості межі ділянки за координатами внесеними до Державної публічної кадастрової мапи 16.09.2021 року, а в той же час з 09.09.2022 року у суді перебуває спір № 308/11960/22 щодо законності внесення до Державної публічної кадастрової мапи вказаних координат, спір по справі об`єктивно неможливо розглянути до набрання сили рішенням по справі № 308/11960/22.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_5 , які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд виходив з того, що предметом позовних вимог в даній справі є спір між сторонами щодо фактичного встановлення на місцевості спільної межі, законність встановлення якої на Державній публічній кадастровій карті є предметом судового розгляду по справі №308/11960/22, а тому розгляд справи 308/11960/22 може суттєво вплинути на розгляд даної цивільної справи, суд приходить до висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи ухвалення рішення по справі №308/308/11960/22. Встановлені або спростовані у рішенні по справі №308/308/11960/22факти матимуть значення для вирішення цієї справи та можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову або відмови у його задоволенні.

Судова колегія з таким висновком не погоджується із наступних підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У справі №308/11960/22 ОСОБА_2 ставив наступні позовні вимоги: - усунути перешкоди, які ОСОБА_1 чинить ОСОБА_2 у користуванні належною йому земельною ділянкою з кадастровим номером :31:001:0127 та відновити порушене право приватної власності на земельну ділянку шляхом визнання недійсним та скасування рішення виконкому Ужгородської міської ради, зафіксованого у протоколі №10 від 09 вересня 2021 року; - відновити стан земельної ділянки ОСОБА_1 з кадастровим номером :31.001:0126 згідно з координатами поворотних точок до стану, який існував на 26 березня 2021 року шляхом скасування змін, внесених до Держгеокадастру на підставі заяви ОСОБА_1 .

У даній справі, де позивачем є ОСОБА_1 предметом спору є ті самі суміжні земельні ділянки та стоять наступні позовні вимоги: - зобов`язати ОСОБА_2 звільнити прохід по належній ОСОБА_1 земельній ділянці шляхом знесення залізобетонної конструкції, збудованої ним 16-20 січня 2023 року в межах земельної ділянки з кадастровим номером :31:001:0126 за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити спільну межу між суміжними земельними ділянками з кадастровими номерами :31:001:0126 за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_1 та з кадастровим номером :31:001:0127 за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 ; заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у встановленні капітальної огорожі, яка складається з залізобетонної основи та металевого паркану на спільній межі між їх земельними ділянками.

Отже, у відповідності до вимог частини другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) предметом доказування є і відповідно встановленню у цій справі підлягають наступні обставини: суміжне розташування обох земельних ділянок (Позивача та Відповідача); правомірність вимог Позивача на встановлення спільної межі саме із заданими координатами поворотних точок земельної ділянки, що йому належить на праві власності, які були змінені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконаної ФОП ОСОБА_8 ; та обставини виникнення накладання обох суміжних земельних ділянок. Похідними ж у цій справі є вимоги про заборону чинити перешкоди у встановленні спільної межі за заданими координатами і знесення монолітної залізобетонної конструкції, встановленої ОСОБА_2 .

Таким чином, у справі №308/11960/22 і у цій справі незалежно один від одного повинні встановити одні і ті ж обставини щодо спільної межі, дослідити однакові докази, бо саме такими однаковими доказами сторони наповнили матеріали справи.

Судова колегія вважає, що відсутні підстави стверджувати про неможливість прийняття рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, по-перше, оскільки у справі наявні докази, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а по-друге - рішення суду в іншій справі не встановить таких виключних обставин без яких на даному етапі неможливо провадження у справі.

Враховуючи наведене, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що жоден із судів не є обмеженим у їх дослідженні і самостійному встановленні обставин справи, а тому, немає підстав для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/11960/22.

Між іншим, пунктом 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Суд помилково застосував положення п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки розгляд цієї справи, можливий до набрання законної сили судовим рішенням у іншій справі.

За таких обставин, ухвала суду, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню із направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Майстренко Наталія Миколаївназадовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01 вересня 2023 рокускасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді: