РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 565/972/22

Провадження № 22-ц/4815/413/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Майданік В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.09.2007 року в сумі 34 639,91 грн.

У зв`язку із смертю ОСОБА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ КБ «ПриватБанк» уточнило позовні вимоги та просило стягнути із спадкоємців ОСОБА_1 (який діє у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість у сумі 34 639,91 грн. за кредитним договором без номеру від 04.09.2007 року та здійснити розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач ОСОБА_1 підписала заяву № б/н від 04.09.2007 року та для користування кредитним картковим рахунком отримала кредит, ліміт якого у подальшому було збільшено до 27 000 грн. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на дату смерті заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 34 639,91 грн., з яких 27 847,43 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту та 6 792,48 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_1 померла. Спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 (який діє у своїх інтересах та інтересах дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 . Вказує, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позивальника, оскільки відповідачі не відмовились від спадщини протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, у порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду позивачем подану апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Зазначав, що з копії паспортів позичальника та відповідачів вбачається спільне проживання з спадкодавцем. Оскільки від спадщини не відмовлялись, тому прийняли її разом з обов`язком повернути борг.

Застосовуючи висновки викладені ВС у справах №336/3968/16, №615/473/20, №640/6274/16, №336/7643/18, №306/2000/16 вказує, що матеріали справи не містять відомостей про інше місце проживання відповідачів, тому місце реєстрації в паспорті є достатнім доказом прийняття спадщини. Крім того вказує, що обсяг спадкового майна та його вартість повинні доводити відповідачі.

Також зауважує, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи викладене просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує доводи викладені апелянтом, вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до копії заяви ОСОБА_1 від 04.09.2007 року, остання виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомилась і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді. Також ОСОБА_1 підписалась про отримання кредитної картки та ПІН. Зі змісту заяви випливає, що їй видана кредитка «Універсальна» «55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 3000 грн. та базовою процентною ставкою за кредитом 3% на місяць на залишок заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла. На момент смерті за адресою реєстрації ОСОБА_1 були також зареєстровані відповідачі, що підтверджується повідомленнями Департаменту соціального захисту та гідності ВК ВМР (а.с. 65, 86)

З відповіді приватного нотаріуса Вараського районного нотаріального округу Рівненської області Л.У. Сусь та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа не заводилась (а.с. 75, 76).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 04.09.2007 року, станом на день смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість ОСОБА_1 за поточним тілом кредиту становить 7 206,30 грн., а за процентами 254,99 грн. Вказаний розрахунок узгоджується з випискою за договором № б/н за період 16.08.2007-12.07.2022, який поданий позивачем разом з позовною заявою. Крім того, зі змісту виписки вбачається, що кредитний ліміт було збільшено до 27 000,00 грн. 04.09.2021 року. Цього ж дня знято готівкою з банкомату 19 760,00 грн., а 06.09.2021 року знято готівкою ще 6 968,00 грн. Тобто вказані операції здійснювались вже після смерті позичальника ОСОБА_1 .

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Виникнення у спадкоємців у разі прийняття спадщини обов`язку сплатити заборгованість боржника узгоджується зі змістом статті 1218 ЦК України, яка визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вказані положення законодавства забезпечують дотримання балансу прав та інтересів усіх учасників цих правовідносин. Зокрема, спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок сплатити заборгованість спадкодавця, проте виключно в межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у сплаті йому заборгованості позичальника, у разі його смерті, за рахунок спадкового майна, яке прийняли спадкоємці боржника.

Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали.

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, від 09 листопада 2022 року у справі № 295/15702/20.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами п`ятою - сьомою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановивши, що на обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» не надало доказів на підтвердження того, що відповідачі проживали та прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 , а також те, що сума заборгованості включає кошти, які були зняті невстановленою особою після смерті позичальника, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на його необґрунтованість.

Позиція з приводу того, що спільність реєстрації місць проживання відповідача та позичальника не є беззаперечним доказом встановлення факту їх постійного проживання однією сім`єю та саме по собі не може свідчити про прийняття відповідачем спадщини підтверджується постановами Верховного Суду від 31 травня 2018 року в справі № 661/2808/16-ц, від 11 липня 2018 року в справі № 551/19/17, від 15 березня 2018 року в справі № 489/2924/16-ц.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про хибність тверджень суду попередньої інстанції щодо необхідності подання банком доказів наявності спадкового майна та його вартості.

Однак ця процесуально-правова прогалина не вплинула на правильність висновку про відмову в задоволенні позову через недоведеність прийняття спадщини відповідачем. Тому не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення з формальних підстав.

Судовий збір, що понесений позивачем при поданні апеляційної скарги відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на його ж рахунок.

Керуючись ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 січня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Майданік В.В.