Справа № 346/836/23
Провадження № 2/346/728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Івантишин Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частки нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

cвої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що господарство, що за адресою: АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, головою якого була баба позивачів ОСОБА_4 .

Станом на 01.07.1990 року в цьому господарстві було зареєстроване місце проживання вказаної голови колгоспного двору, її дочки та онуків (позивачів). Отже, всі ці особи мали право на 1/5 (одну п`яту) частку цього майна кожна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла голова колгоспного двору, не залишивши заповіту. Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складалась з 1/5 (однієї п`ятої) частки житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за вказаною адресою.

Спадкоємцем першої черги спадкування за законом після її смерті була її дочка, тобто мати позивачів ОСОБА_5 , яка прийняла спадщин, вступивши протягом шести місяців в управління спадковим майна, і постійно проживаючи там до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана спадкодавиця (мати позивачів) померла, не залишивши заповіту. На час її смерті в даному господарстві було зареєстроване місце проживання її дочок, онуків та правнуків. Отже, після її смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається з 2/5 (двох п`ятих) часток вказаного будинковолодіння. Це майно прийняла в спадщину позивач ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця першої черги, яка проживала з нею у вказаному будинку і яка претендує на дану спадщину.

З метою оформлення своїх прав на вказану частку позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано - Франківської області Трачук Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, нотаріусом відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності вище вказаної голови колгоспного двору на зазначене нерухоме майно. В зв`язку з цим позивачу ОСОБА_1 рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності на відповідну частку у вказаному спадковому майні.

Таким чином, в зв`язку з припиненням існування колгоспних дворів, смертю власника спадкового майна, втратою вказаного правовстановлюючого документу, істотні зміни в законодавчому регулюванні вказаних правовідносин, позивачі не мають змоги набути в позасудовому порядку права на частки у вказаному нерухомому майні колишнього колгоспного двору.

Тому позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 3/5 (три п`ятих) частки вказаного будинковолодіння, враховуючи належну їй як члену колгоспного двору 1/5 (одну п`яту) частку цього майна та успадковані нею після смерті її матері 2/5 (дві п`ятих) його частки.

Інші позивачі просять визнати за кожною з них право власності на 1/5 (одну п`яту) частку вказаного будинковолодіння, на яку кожна з цих позивачів має право як член вказаного колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явились, 04.05.2023 року представник позивачів, адвокат Волошанська О.І. подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивачів, а також про підтримання позовних вимог (а.с.68).

Представник відповідача О.Мокринчук в судове засідання не з`явилася, 02.05.2023 року подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та вказує про визнання позовних вимог (а.с.66).

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін та їх представників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.02.2021 р., ОСОБА_5 померла того дня в м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис №7 від 15.02.2021 р. (а.с.9).

Відповідно до даних довідки №11, виданої 11.01.2023 р. виконкомом вищевказаної сільської ради, станом на 01.07.1990 року у спірному будинковолодінні (тип господарства - колгоспний), було зареєстроване місце проживання та проживали: ???голова двору - ОСОБА_4 , 1913 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; її дочка - ОСОБА_5 , 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; онуки голови двору: ОСОБА_7 , 1973 р.н.; ОСОБА_8 , 1973 р.н., ОСОБА_1 , 1974 р.н.

На момент смерті ОСОБА_4 у вказаному будинковолодінні було зареєстроване місце проживання та проживали: її дочка ОСОБА_5 , 1941 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вказані онуки голови двору (позивачі): онуки та правнуки померлої, які не відносяться до першої черги спадкування.

На момент смерті ОСОБА_5 у вказаному будинковолодінні було зареєстроване місце проживання та проживала її дочка, тобто позивачка ОСОБА_1 , 1974 р.н., а також онуки та правнуки цієї померлої, які не відносяться до першої черги спадкування.

Заповіт від імені спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не складався і не посвідчувався (а.с.12 ).

Згідно з витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу ОСОБА_5 у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " ОСОБА_9 " на " ОСОБА_10 ", а в подальшому в зв?язку з розірванням цього шлюбу відновила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_10 " (а.с. 21-23).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 28.10.1992 року ОСОБА_7 у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_11 " (а.с. 24).

Згідно з копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 07.05.2002 року ОСОБА_8 у зв?язку з реєстрацією шлюбу змінила її дівоче прізвище з " ОСОБА_10 " на " ОСОБА_12 " (а.с. 25).

Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів №74177 та технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлених Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 13.10.2022 року, спадкове нерухоме майно складається із: житлового будинку - «А», загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньої кухні - «Б»; стодоли - «В»; стайні - «Г»; ; вбиральні -«Е»; сараю - «К»; криниці - «№.2»; огорожі - №1-4», вимощення - «І-ІІ».

Судом встановлено, що право власності на це майно зареєстроване за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 29.05.1990 р. виконкомом Коломийської районної Ради народних депутатів на підставі рішення №112 від 23.05.1990 р. (а.с.11, 14-16).

Позивачем ОСОБА_1 подано оголошення в газету «ЗР-Інформ» про втрату вказаного свідоцтва та про його недійсність у зв`язку із втратою (а.с.13).

Судом встановлено, що з метою оформлення прав спадщину за законом після смерті своєї матері позивач ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватного нотаріуса, яка 17.01.2023 р. письмово рекомендувала цій позивачу звернутися з відповідним позовом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно (а.с.10 ).

Судом також встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відсутні, що стверджується повідомленням, наданим 13.04.2023 року державним нотаріусом Третьої Коломийської державної нотаріальної контори Івано - Франківської області Мануляк І.В. (а.с.69-71).

Відповідно до положень ч.1 ст.529 ЦК України ( в редакції 1963 р.), які підлягають застосуванню в даних правовідносинах, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги

належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно зі ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до роз`яснень, які вказані в підпунктах «а», «б» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами

про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і

збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору,

котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його

майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени

двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали

участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства

двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній

строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі,

хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності

часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та

непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути

зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його

перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами

в господарстві двору.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачами за законом першої черги, які претендують на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору, права власності на відповідні частки цього майна.

При цьому суд також враховує визнання позову представником відповідача та відсутність підстав для відмови у прийнятті цього визнання.

На підставі наведеного, ст.ст.529, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 392, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , право власності на 3/5 (три п`ятих) частки житлового будинку - «А», загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд: літньої кухні - «Б»; стодоли - «В»; стайні - «Г»; ; вбиральні -«Е»; сараю - «К»; криниці - «№.2»; огорожі - №1-4», вимощення - «І-ІІ», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , уродженкою с. Мишин Івано-Франківської області, жителькою АДРЕСА_2 , право власності на 1/5 (одну п`яту) частку житлового будинку - «А», загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд: літньої кухні - «Б»; стодоли - «В»; стайні - «Г»; ; вбиральні -«Е»; сараю - «К»; криниці - «№.2»; огорожі - №1-4», вимощення - «І-ІІ», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , право власності на 1/5 (одну п`яту) частку житлового будинку - «А», загальною площею 48,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд: літньої кухні - «Б»; стодоли - «В»; стайні - «Г»; ; вбиральні -«Е»; сараю - «К»; криниці - «№.2»; огорожі - №1-4», вимощення - «І-ІІ», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2023 року.

Суддя Калинюк О. П.