ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1756/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/858/23 Категорія: 304090000 Савенко О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17.08.2023 (повний текст складено 17.08.2023, суддя в суді першої інстанції Савенко О.М.) у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у липні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за договором б/н від 20.06.2019 в сумі 87470,68 грн., яка складається з: 77066,68 грн. за тілом кредиту та 10404 грн. за нарахованими відсотками, мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього перед банком утворилася заборгованість.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 17.08.2023 позов задоволено з посиланням на те, що відповідач, як позичальник за кредитним договором, зобов`язаний повернути банку отримані кредитні кошти.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 28.09.2023 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказано на те, що суд не з`ясував наявність факту надсилання позивачем повідомлення боржнику про зміну строку кредитування, отже строк виконання зобов`язань у повному обсязі не настав. Нараховуючи відсотки за користування кредитом, банк не врахував відсутність належного ознайомлення позичальника з порядком їх нарахування та сплати.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 87470,68 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 20.06.2019 відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, з метою отримання банківських послуг, при цьому було здійснено ідентифікацію його, як клієнта (а.с.9-23).

Загальні умови надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» відповідач підписав за допомогою ОТР пароля 09.09.2021 (а.с.20-23) електронний цифровий ключ.

У зазначених умовах надання кредитів «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» узгоджено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту та реальну річну процентну ставку (а.с.20-23).

Одночасно, 09.09.2021 між сторонами укладено кредитний договір на отримання відповідачем строкового кредиту на 36 місяців в сумі 86700,00 грн. (а.с.11-23). При укладенні цього договору сторонами узгоджено відсоткову ставку, її тип, загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту, реальна річна відсоткова ставка (а.с.11-23).

Зазначений кредитний договір підписано позичальником з використанням електронного цифрового підпису (а.с.17 на звороті).

Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує і відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.06.2023 має заборгованість в розмірі 87470,68 грн. (а.с.5-6), яка складається з такого - 77066,68 грн. за тілом кредиту та 10404 грн. за нарахованими відсотками, вимоги про стягнення якої є предметом розгляду в цій справі.

Правовідносини між сторонами справи, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст.634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Також у статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Ураховуючи встановлені при розгляді даної справи фактичні обставини щодо підписання позичальником кредитного договору від 09.09.2021 в електронній формі, апеляційний суд констатує наявність між сторонами правовідносин щодо надання відповідачу кредиту позивачем-банком, що при апеляційному перегляді під сумнів не ставиться.

Право банку достроково вимагати повернення кредиту в повному обсязі у разі прострочення сплати чергового платежу з боку позичальника передбачено п.3.3.2 кредитного договору від 09.09.2021.

Відтак, за наявності неналежної сплати позичальником визначених кредитним договором коштів, як у даному випадку, банк правомірно пред`явив до суду вимоги про повне дострокове повернення відповідачем отриманих у кредит коштів разом із нарахованими відсотками, що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином не можна погодитися з доводами скаржника про те, що суд не з`ясував наявність факту надсилання позивачем повідомлення боржнику про зміну строку кредитування, отже строк виконання зобов`язань у повному обсязі не настав, так як саме пред`явлення позову про повне дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором за наявності до того передбачених договором підстав (прострочення сплати чергового платежу) є відповідною вимогою у розумінні положень ч.2 ст.1050 ЦК України.

Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц вказано, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

Також не можна погодитися з посиланнями скаржника у поданій апеляційній скарзі на те, що, нараховуючи відсотки за користування кредитом, банк не врахував відсутність належного ознайомлення позичальника з порядком їх нарахування та сплати, адже відповідні положення кредитного договору позичальнику доведено до відома під підпис у кредитному договорі від 09.09.2021 на а.с.11-12.

Обґрунтувань щодо неналежного врахування позивачем проведених по кредиту сплат коштів при визначення суми боргу подана апеляційна скарга не містить, як і не містить доводів щодо необґрунтованості заявленої до стягнення суми боргу.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Інших доводів, які б свідчили про помилковість вищенаведених висновків суду в цій справі, апеляційна скарга відповідача не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17.08.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 17.08.2023 у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 29.11.2023.

Суддя-доповідач

Судді