КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2613/23
Провадження № 2/552/3185/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Миронець О.К.

за участі секретаря судового засідання Кумир О.О.

представника відповідача Джумеля Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 67125 грн., та судовий збір.

В обгрунтування позову зазначено, що 23.10.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2491687. Даний договір було підписано електронним підписом ОСОБА_1 , який був відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчать умови кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 було надано шляхом зарахування на його платіжну карту, кредитні кошти в розмірі 15000 грн., строком до 22 листопада 2020 року зі сплатою процентів в розмірі 1,25 % від суми фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

26.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 60-МЛ, згідно умов якого позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №2491687 від 23.10.2020 року.

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконувала в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 67125 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000 грн.; заборгованості по процентах в розмірі 50 625 грн.; заборгованості за комісією в розмірі 1500 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2491687 від 23.10.2020 року в розмірі 67125 грн., та судові витрати в розмірі 2684 гривень.

15.05.2023 року представник позивача подала до суду клопотання про витребування доказів, а саме: просила витребувати у Монобанк (Акціонерне товариство «Універсал Банк», юридична адреса: 04114 Київ, вул. Автозаводська, 54/19) банківську виписку з рахунку позичальника, що підтверджує рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 , вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня 23.10.2020 року та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року клопотання представника позивача задоволено. Зобов`язано Монобанк (Акціонерне товариство «Універсал Банк», юридична адреса: 04114 Київ, вул. Автозаводська, 54/19) надати суду належним чином завірену банківську виписку з рахунку позичальника ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що підтверджує рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 , вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня 23.10.2020 року та є підтвердженням виконаних за день операцій.

21.06.2023 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволенні позову. Обгрунтовуючи це тим, що 23.10.2020 року вона звернулася до ТОВ «Мілоан» з метою отримання кредиту. Заявка на отримання кредиту та сам кредитний договір був оформлений в електронній формі. 23.10.2020 року відповідач підписала кредитний договір №2491687, відповідно до якого позивач надав їй позику в розмірі 15 000 грн. За умовами п.1.5 вищевказаного кредитного договору №2491687 орієнтована загальна вартість кредиту складає 22125 грн. Крім цього,позивачем не додано детального розрахунку нарахованих процентів у заявленому розмірі 50625 грн., а саме не вказано періоду нарахування та розміру процентної ставки. Водночас цілком очевидно, що вони нараховані поза межами строку позовної давності. На думку відповідача, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з неї процентів за користування кредитом в період з 23.10.2020 року по 22.11.2020 року у розмірі 5625 грн., що відповідає положеннями п.1.5.2 кредитного договору.

Крім цього, вказує, що згідно положення п.1.5.1 кредитного договору №2491687 про сплату комісії за надання кредиту є нікчемними в силу ст.228 ЦКУ. А тому вимога про стягнення з неї комісії за надання кредиту в сумі 1500 грн., не підлягає задоволенню.

31.07.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог. Вказувала, що ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» 23.10.2020 року уклали кредитний договір №2491687 на суму 15000 грн., зі сплатою комісії та відсотків за користування кредитними коштами строком 30 календарних днів, тобто до 22.11.2020 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту. За період з 25.01.2021 року по 06.05.2021 року включно, заборгованість за кредитним договором складає 67125 грн. Варто зазначити, що сума заборгованості за кредитним договором №2491687 від 23.10.2020 року було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно договору відступлення прав вимоги №60-МЛ від 26.01.2021 року. На адресу відповідача було направлено повідомлення про заміну кредитора та письмову претензію про погашення кредитної заборгованості та надано термін для добровільного врегулювання зобов`язань відповідача перед позивачем.

26.09.2023 року від відповідача надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, в якому вказувала, що відповідь на відзив представником позивача подана поза межами строку встановленими ЦПК України. Крім цього вказує, що позивач просить стягнути з неї грошові кошти в сумі 67000 грн., що в 4 рази перевищує взятий нею кредит, а саме 15 000 грн. Просила відмовити позивачу в задоволенні позову, що перевищує суму 20625 грн., в зв`язку з безпідставністю.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 16.05.2023 року провадження у даній справі відкрито та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал»з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності,заслухавши представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2491687, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 15 000 на строк 30 днів до 22.11.2020 року зі сплатою процентів розмірі 1,25 % від суми фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан».

Як вбачається з додатку №1 до Кредитного договору №2491687 від 23 жовтня 2020 року, графіку розрахунків 23.10.2020 року позичальник ОСОБА_1 , повинна був оплатити кредит в сумі 15 000 грн., комісію за надання кредиту 1500 грн., проценти - 5625 грн. Всього на загальну суму 22125 грн.

26.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 60-МЛ, згідно умов якого позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 , за кредитним договором №2491687 від 23.10.2020 року.

Взяті на себе зобов`язання позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконувала в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 67125 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15 000 грн.; заборгованості по процентах в розмірі 50 625 грн.; заборгованості за комісією в розмірі 1500 грн.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами не визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.

У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною 1 ст. 1050 ЦК України з астосуванню у таких правовідносинах підлягає положен яст. 625 ЦК України. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 ст. 625 ЦК України не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У даному випадку між сторонами було визначено строк дії договору з 23.10.2020 року по 22.11.2020 року. Отже, строк кредитування припинився з 22.11.2020 року та з цієї дати у відповідача припинились зобов`язання по сплаті щомісячних платежів, які вона мала вносити кожного місяця та сплати відсотків, які нараховувались. У даній справі сторони також погодили строк кредитування - 30 днів, термін закінчення кредитування 22.11.2020 року.

ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» вимог про стягнення з позичальника трьох процентів річних від простроченої суми, на підставі положень ст. 625 ЦК України не заявляв, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 15000 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 5625 грн, та комісію 1500 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, відповідно до ст.133ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача в суді здійснювала адвокат Джумеля Н.Г., про що свідчить копія договору про надання правової допомоги від 07.06.2023 року та ордер №052642 від 19.06.2023 року.

На підтвердження оплати за наданні послуги з правової допомоги відповідачем надано розрахунок суми судових витрат та квитанції про сплату відповідачем адвокатських послуг на суму 5000 грн.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-266, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (юридична адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) заборгованість за кредитним договором № 2491687 від 23.10.2020 року, яка складається з:

15 000 грн.,- заборгованість за тілом кредиту;

5625 грн., - заборгованість за відсотками;

1500 грн., - заборговність за комісією, а всього 22125 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (юридична адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (юридична адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Сторони по справі:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (юридична адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено на підписано 29.11.2023 року

СУДДЯ О.К.МИРОНЕЦЬ