Дата документу 27.11.2023
Справа № 0814/6450/2012
Провадження № 6/334/438/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву боржниці ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 у справі № 0814/6450/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

за участю: представника боржниці адвоката Уткіна О.С., представника стягувача адвоката Графченко І.А.,

встановив:

боржниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить здійснити поворот виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 про часткове задоволення позову AT «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки», а саме: стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 142 563,08 гривні - кошти безпідставно (надмірно) стягнуті за зміненим судовим рішенням в межах виконавчого провадження № 61929815.

Заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021, задоволений позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та за рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна, у встановленому законом порядку, задовольнити в повному обсязі вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі ЗОД «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 645 630,51 гривень. 20.05.2013 Ленінським районним судом міста Запоріжжя виданий виконавчий лист у цій справі. Постановами приватного виконавця Хохлова К.К. від 28.04.2020 вирішені питання про відкриття ВП № 61929815; про накладення арешту на майно ОСОБА_1 ; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 199 гривен; про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 64 563,05 гривні. 21.09.2020 приватним виконавцем Хохловим К.К. була подана заявка до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна. 22.10.2020 ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 , на підтвердження чого переможцю торгів виданий протокол №507781 від 22.10.2020 року, згідно з яким продаж квартири відбувся за ціною 425 000 гривень. На підтвердження факту реалізації предмета іпотеки приватним виконавцем Хохловим К.К. складено акт від 02.11.2020. Грошові кошти, що надійшли на депозитний рахунок приватного виконавця Хохлова К.К., розпорядженням останнього № 61929815 від 04.11.2020були розподілені наступним чином: 36 413,72 гривні перераховано приватному виконавцю Хохлову К.К. у якості основної винагороди; 364 137,28 гривень - стягувачу в рахунок боргу за кредитним договором; 3 000 гривень - стягувачу у якості повернення сплаченого авансового внеску; 69 гривень витрати за користування АСВП та 130 гривень витрати виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця Хохлова К.К. від 09.11.2020 виконавче провадження № 61929815 було закінчене на підставі пункту 15 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено. Постановою Верховного Суду від 26.04.2023 частково задоволена касаційна скарга відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 . Заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 та постанова Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 в частині задоволення позовних вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено (зменшено) в частині неправильного визначення первісної заборгованості в сумі 645 630,51 гривень за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 014/17-02/4291-50, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: зазначивши іншу (змінену - зменшену) суму заборгованості; 224 574,20 гривень, що дорівнює 35 (тридцять п`ять) відсотків від первісно визначеної суми заборгованості. Заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 та постанова Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасовані. В іншій частині заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23 січня 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишено без змін. З викладеного вбачається, що іпотекодавець (відповідач) ОСОБА_1 мала відповідати за кредитну заборгованість третьої особи (позичальника) ОСОБА_2 в межах суми, яка не перевищує 224 574,20 гривні. Залишок коштів від продажу квартири в сумі 200 425,80 гривень мав би бути повернутим іпотекодавцю ОСОБА_1 , оскільки підстава, на якій вони були набуті, відпала. З урахуванням наведеного, а також виходячи з сум, отриманих стягувачем, банк має повернути іпотекодавцю ОСОБА_1 142 563,08 гривні - різницю між розміром отриманих коштів та визначеною судом сумою дійсних боргових зобов`язань.

Представник стягувача ОСОБА_3 подала заперечення на заяву про поворот виконання рішення та просила відмовити в її задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що в своїй заяві заявник просить повернути іпотекодавцю ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 142 563,08 грн. як різницю отриманих Банком коштів від реалізації предмета іпотеки та визначеною судом сумою дійсних боргових зобов`язань. Однак з зазначеним твердженням неможливо погодитись. 23.01.2013 Ленінським районним судом міста Запоріжжя ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 645 630,51 грн. На виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист. 28.04.2020 втретє приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61929815 з примусового виконання виконавчого листа № 0814/6450/2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 645 630,51 грн. В ході проведення виконавчих дій 22.10.2020 ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги з примусової реалізації квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , за ціною 425 000 грн. Грошові кошти від примусової реалізації предмета іпотеки в сумі 364 137,28 грн. були перераховані АТ «Райффайзен Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а грошові кошти в сумі 3 000 грн. перераховані АТ «Райффайзен Банк» в якості повернення авансового внеску. 16.11.2020 року третя особа ОСОБА_2 звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжя з заявою про перегляд заочного рішення від 23.01.2023. Ухвалою від 19.11.2020 відмовлено у прийнятті заяви третьої особи ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2013 без змін. В подальшому постановою Верховного суду від 26.04.2023 рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23 01.2023 та постанову Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 змінено в частині визначення заборгованості за кредитним договором в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме зазначивши суму заборгованості у розмірі 224 574,20 грн. Отже, з наведеного вбачається, що на момент проведення примусової реалізації та зарахування на рахунок АТ «Райффайзен Банк» коштів від реалізації майна, рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23 01.2023 було чинним, а виконавче провадження - діючим. При пред`явленні виконавчого документа до примусового виконання АТ «Райффайзен Банк» з власних коштів сплачено авансовий внесок у розмірі 3 000 грн., сплата яких була передбачена чинним законодавством України, яке діяло на час відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. в першу чергу було повернуто сплачений Банком авансовий внесок на організацію та проведення виконавчих дій. Отже саме на погашення заборгованості за кредитним договором Банком були отримані та зараховані грошові кошти у розмірі 364 137,28 грн. Таким чином, в суму до повернення грошових коштів не може бути включена сума у розмірі 3 000 грн. - повернення авансового внеску, який було стягнуто на законних підставах.

Представник боржниці адвокат Уткін О.С. заяву та обставини, якими вона обґрунтована, підтримав та просив задовольнити.

Представника стягувача адвоката Графченко І.А. проти задоволення заяви заперечила за обставин, зазначених у письмових запереченнях.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, додані до заяви та заперечень, матеріали цивільної справи № 0814/6450/2012, суд дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 у справі № 0814/6450/2012 задоволений позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту. Звернуте стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, та за рахунок коштів отриманих від реалізації заставного майна, у встановленому законом порядку, задовольнити в повному обсязі вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 645 630,51 гривень.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.07.2021 апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 залишена без задоволення, а рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 по цій справі залишене без змін.

20.05.2013 Ленінським районним судом міста Запоріжжя виданий виконавчий лист в цій справі.

28.04.2020 приватним виконавцем Хохловим К.К. відкрите виконавче провадження № 61929815 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

22.10.2020 ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_2 , яка належала іпотекодавцю ОСОБА_1 . Продаж відбувся за ціною 425 000 гривень, що на підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 507781 від 22.10.2020.

28.10.2020 грошові кошти в сумі 403 750 гривень надійшли на рахунок з обліку депозитних сум приватного виконавця ОСОБА_4 . Своїм розпорядженням № 61929815 від 04.11.2020 приватний виконавець розподілив грошові кошти наступним чином: 36 413,72 гривні перераховано приватному виконавцю Хохлову К.К. у якості основної винагороди; 364 137,28 гривень - стягувачу в рахунок боргу за кредитним договором; 3 000 гривень - стягувачу у якості повернення сплаченого авансового внеску; 69 гривень витрати за користування АСВП та 130 гривень витрати виконавчого провадження.

04.11.2020 грошові кошти в сумі 364 137,28 гривень та 3 000 гривень були перераховані приватним виконавцем Хохловим К.К. на рахунок стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Постановою приватного виконавця Хохлова К.К. від 09.11.2020 виконавче провадження № 61929815 було закінчене на підставі пункту 15 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Верховного Суду від 26.04.2023 частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23 січня 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено в частині визначення заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 014/17-02/4291-50, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: зазначено суму заборгованості 224 574,20 грн. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасувано. В іншій частині заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2013 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишено без змін. Стягнуто з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 1 119,57 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги. Стягнуто з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 1 679,35 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

АТ «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується його Статутом.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 444 ЦК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Частиною дев`ятою статті 444 ЦПК України передбачено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша статті 446 ЦПК України).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає боржник, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Суд встановив, що постановою Верховного Суду від 26.04.2023 змінене заочне рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 в частині визначення заборгованості за кредитним договором від 12 квітня 2007 року № 014/17-02/4291-50, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: зазначено суму заборгованості 224 574,20 грн.

Однак, до ухвалення вказаного судового рішення грошові кошти в сумі 364 137,28 гривень та 3 000 гривень на виконання виконавчого листа у справі № 0814/6450/2012 вже були перераховані приватним виконавцем Хохловим К.К. на рахунок стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

При ухваленні постанови від 26.04.2023 Верховним Судом питання про поворот виконання заочного рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 не вирішувалось.

Враховуючи те, що сума стягнутих на користь стягувача за рахунок реалізації предмета іпотеки грошових коштів перевищує суму заборгованості, визначену постановою Верховного Суду від 26.04.2023, необхідно допустити поворот виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 та стягнути з АТ «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 139 563,08 гривні (364 137,28 гривень (стягнуті грошові кошти) 224 574,20 гривні (визначена судовим рішення заборгованість)), надмірно стягнутих при примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 0814/6450/2012, виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя 20.05.2013, виконавче провадження № 61929815.

В своїй заяві боржниця також просила включити до суми, яка підлягає стягненню зі стягувача, повернутий останньому авансовий внесок за рахунок реалізації предмета іпотеки.

Проте, заява в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» авансовий внесок стягувача належить до коштів виконавчого провадження і таким чином не може бути включений до заборгованості, визначеної рішення.

Керуючись статтями 260, 268, 444 ЦПК України, суд

постановив:

заяву задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 23.01.2013 у справі № 0814/6450/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на користь ОСОБА_1 139 563 (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) гривні 08 копійок, надмірно стягнутих при примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 0814/6450/2012, виданого Ленінським районним судом міста Запоріжжя 20.05.2013, виконавче провадження № 61929815.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повна ухвала складена 29 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», місцезнаходження: вул. Генерала Алмазова, буд. 4А, м. Київ, ,

боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, місцезнаходження: вул. Перша Ливарна, буд. 40, офіс 101.

Суддя М.В. Фетісов