Провадження № 2-н/161/2832/23
У Х В А Л А

28 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., вивчивши заяву об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2023 на адресу суду надійшла вказана заява.

Згідно з ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як вбачається з ордер на житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , останні видано на ім`я ОСОБА_3 , склад сім`ї: ОСОБА_1 (син), ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_5 (внук), ОСОБА_6 (внучка).

Вимога про сплату заборгованості від 10.11.2022 №05-11 надіслана на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

У заяві стверджується, що ОСОБА_3 помер, боржників вказано у заяві на підставі «свідчень сусідів та власного спостереження».

Так, наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу .

Так, із заявою про видачу судового наказу можна звернутися до особи, яка має право вимоги, тобто кредитор у зобов`язанні.

Загальна характеристика вимоги, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно зі ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Таким чином, заява містить суперечності, заявником не надано доказів, що вказана квартира перебуває у власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; заявником не обґрунтовано належними та допустимими доказами, чому заява подана саме до цих осіб, а не до осіб, вказаних в ордері.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку, що у даному випадку заявником не виконано, передбаченого ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язку з доведення належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами виникнення або порушення права грошової вимоги заявника боржником, за якою подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Віра» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пп. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк