Справа № 451/597/23
Провадження № 6/451/11/23
УХВАЛА

судового засідання

24 травня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Куцик-Трускавецької О.Б.,

секретар судового засідання Мурин Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Вавричук про розшук боржника, -

встановив:

09.05.2023 на розгляд суду поступило подання головного державного виконавця Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Вавричук про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог подання покликається на те, зокрема, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження, боржником по якому виступає ОСОБА_1 , зокрема:

-виконавче провадження (номер за АСВП: 70480224), відкрите 06.12.2022, з примусового виконання виконавчого листа №451/47/16-к від 26.01.2018, виданий Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 141 342, 37 грн матеріальної шкоди.

Державним виконавцем 06.12.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам для відома та виконання. З метою перевірки майнового стану боржника скеровано запити в реєструючі органи. Виконавцем встановлено, що боржник не отримує доходів та офіційно не працевлаштований.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (повістки про виклик до суду) не вручене під час доставки, повернуте за зворотньою адресою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується трекінгом поштових відправлень (а.с.18-19, 24).

У судове засідання державний виконавець не з`явилася, заяви про розгляд подання у її відсутності, не надала.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши наведені у поданні аргументи та дослідивши додані до нього документи, доходить такого висновку, що зазначене подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до даних облікової карти на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження, номер за АСВП: 70480224, боржником по якому виступає ОСОБА_1 , з якого підлягає стягненню в користь ОСОБА_2 141 342, 37 грн матеріальної шкоди.

Згідно виконавчого листа №451/47/16-к, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 26.01.2018 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 141 342, 37 грн матеріальної шкоди.

Державним виконавцем 06.12.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №451/47/16-к від 26.01.2018, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 26 січня 2018 року.

Державний виконавець виїздив 10.05.2023 за місцем реєстрації боржника ( АДРЕСА_1 ), про що складено Акт державного виконавця. Відповідно до вказаного акта ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає, ліквідного майна на яке може бути звернуто стягнення немає.

Встановити фактичне місцезнаходження боржника старшому державному виконавцю не вдалось.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи подання по суті, суд виходить з наступного.

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08.11.2017 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України і призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_1 визначено 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 ухвалено рахувати з дня фактичного затримання 21.11.2015.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_1 зараховано строк відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного даним вироком, строк попереднього ув`язнення рахувати з моменту фактичного затримання 21.11.2015 з розрахунком один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 141 342 (сто сорок одну тисячу триста сорок дві) гривні 37 коп матеріальної та 2 000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди (а.с.25-33).

Судом скеровано запити у відповідні органи щодо можливого перебування ОСОБА_1 в складі Збройних Сил України та щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних чи кримінальних правопорушень.

Згідно відповіді відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 22.05.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звільнення із місць позбавлення волі, а саме з 09.10.2018 кримінальних та адміністративних правопорушень не вчиняв (а.с.21-22).

Відповідно до частини 1 статті 539 КК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно частини 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються.

Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

Виходячи з викладеного, суд заявлене подання вважає передчасним, оскільки, останнє не містить жодних доказів як направлення на адресу боржника ОСОБА_1 , так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також викликів боржника до державного виконавця, як на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження та злісного ухилення боржника від зобов`язань, оскільки надана постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики державного виконавця не є належним та допустимим доказом у справі.

Дані про фактичне відправлення та отримання засобами поштового зв`язку відсутні, а отже не можуть вважатися належним повідомленням боржника про виклик його до державного виконавця з приводу виконавчих документів, які перебувають у нього на виконанні.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, відсутні докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, також державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, державної казначейської служби України, державного агентства земельних ресурсів, нотаріату, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, хоча це є його обов`язком, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені його права.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

Керуючись статтями ст. 77, 80, 247, 260, 261, 438 ЦПК України 538, 539 КК Укаїни, стаття 36 Закону України «Про виконавче провадження», Радехівський районний суд Львівської області,

постановив:

Судове засідання у справі №451/597/23 проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У задоволенні подання головного державного виконавця Радехівського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ірини Вавричук про розшук боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяО. Куцик-Трускавецька