Справа №303/4334/22
2/303/631/22 Номер стат. звіту - 7
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину господарських будівель садиби АДРЕСА_1 , зокрема сарай В вартістю 24 920,60 гривень, навіс Ж вартістю 19 311,30 гривень та гараж Д вартістю 101 969,80 гривень.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на частину господарських будівель садиби АДРЕСА_1 , зокрема літню кухню Б вартістю 294 263,20 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію за отримання надлишку при розподілі господарських будівель у розмірі 619 грн. 90 коп.

19 травня 2023 року представник позивача адвокат Сідун В.М. подав заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. Просить стягнути з відповідачки на користь позивача 992,40 грн. сплаченого ним судового збору, 20000 грн. витрачених на оплату правової допомоги та 18780 грн. на оплати роботи експерта.

Відповідачка вважає вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат необґрунтованими, покликаючись на відсутність їх попереднього розрахунку. Також вказує на неспівмірність витрат позивача на правову допомогу адвоката та недоведеність оплати ним проведеної у справі експертизи.

Заява підтягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. (а. с. 26).

Водночас статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру мусить становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У справах про поділ спільного майна визначається вартістю майна, на яке претендує один зі співвласників.

Вартість присудженого позивачу у цій справі майна становить 101 969,80 грн.

З огляду на це з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 992,40 грн. та в дохід держави 27,30 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки кошти, витрачені на оплату правничої допомоги, зазначені у доданому до позовної заяви договору.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Щодо попереднього визначення суми судових витрат Верховний Суд у низці постанов (справи № 922/676/21 від 14.12.2021 р., № 905/716/20 від 08.04.2021 р., № 916/2087/18 від 31.03.2021 р., № 922/3812/19 від 10.12.2020 р.) зазначив, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Тож надання попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат. Право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представник позивача у цій справі адвокат Сідун В.М. додав до розглядуваної заяви Розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги, сума якого склала 20000 грн., зокрема: попередні консультації 2000 грн.; збір, вивчення та правовий аналіз матеріалів 6000 грн.; підготовка позовної заяви із додатками, оплата судового збору та подача позовної заяви 8000 грн.; підготовка відповіді на відзив 2000 грн., участь у судових засіданнях 2000 грн.

Водночас, як убачається з матеріалів справи, 21 червня 2022 року ОСОБА_2 і адвокат Сідун В.М. уклали договір про надання правової допомоги, згідно з яким за надання юридичної допомоги клієнт оплачує адвокату гонорар в розмірі 14000 грн., за кожен із етапів представництва: в суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції та суді касаційної інстанції незалежно від особистої участі адвоката у судових засіданнях. Відповідна оплата охоплює плату як за ознайомлення та збір матеріалів для підготовки процесуальних документів, так і оплату за їх написання (а. с. 25).

Таким чином, позивачем і адвокатом було узгоджено фіксований розмір гонорару. При цьому договором не передбачені підстави для зміни його розміру.

Згідно з квитанцією від 18.05.2023 р. ОСОБА_2 за надані послуги перерахував адвокату Сідуну В.М. обумовлену зазначеним договором суму, яку суд, з огляду на необхідність та дійсність понесених витрат, вважає співмірною зі складністю справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг, і такою, що відповідає критерію розумності їх вартості.

Як зазначалося, до судових витрат закон, з-поміж іншого, відносить оплату роботи судового експерта. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, покладаються: при задоволенні позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку встановлюється на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд погоджується із указівкою відповідачки на неналежність як доказу, надісланого експертом до суду повідомлення про вартість дослідження, з огляду на невідповідність наведених й ньому відомостей обставинам цієї справи (а. с. 58).

Проте, за чинним законодавством, розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт надання послуг, отримання (повернення) коштів, надрукований у випадках, передбачених законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (ст. 2 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

На підтвердження витрат, пов`язаних з проведенням судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи позивачем надано фіскальний чек, згідно з яким він 30.12.2022 р. перерахував експерту, який проводив експертизу у цій справі, 18780 грн.

Оцінюючи обґрунтованість витрат на підготовку експертного висновку, суд виходить з такого, що розв`язання цього спору було неможливе без застосування спеціальних знань у будівельно-технічній галузі та оціночної діяльності.

Отже, нагальна необхідність експертного висновку для повного та об`єктивного вирішення розглянутої справи обумовило так звану «неминучість» витрат на проведення експертизи.

Факт надання експертом послуг та отримання їх плати підтверджується належним розрахунковим документом, у якому вказується призначення платежу (проведення експертизи), реквізити платника ( ОСОБА_2 ) та одержувача коштів ( ОСОБА_4 судовий експерт, який проводив експертизу у цій справі), зазначається вартість проведеної експертизи (18780 грн.).

Таким чином, позивачем відповідно до статті 81 ЦПК України доведено факт і розмір понесених ним витрат на оплату призначеної судом експертизи.

Водночас відповідачкою не доведено неспівмірність зазначених витрат із складністю проведених експертом досліджень, обсягом та часом, витраченим ним на їх виконання.

Разом з тим, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, суд вважає, що покладення зазначених витрат лише відповідачку не є невиправданим, оскільки експертиза проводилася з метою остаточного врегулювання відношень, що склались між сторонами щодо спільної власності, у чому зацікавлений як позивач, так і відповідачка, а отже експертиза була призначена у спільних інтересах сторін. З огляду на це суд порівну поділяє між ними витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, 9390 (дев`ять тисяч триста дев`яносто) гривень на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави решту судового збору у розмірі 27 (двадцять сім) гривень 30 копійки на наступні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя Юрій Мирошниченко