Дата документу 24.11.2023Справа № 554/4099/23
Провадження № 2/554/6648/2023
У Х В А Л А

24 листопада 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі :

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду та застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя та розподіл спільного майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про залишення позову без розгляду та застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_5 у виді штрафу у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з метою спонукання позивача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, запобігання зловживанню процесуальними правами та унеможливлення маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями Октябрського районного суду м.Полтави.

В обґрунтування заяви вказав, що 11 травня 2023 року ОСОБА_5 подала до Октябрського районного суду м.Полтави два позови до одного і того ж відповідача ОСОБА_2 з тим самим предметом та з однакових підстав. Відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави (суддя Гольник Л.В.) від 30 травня 2023 року у справі № 554/4098/23/провадження № 2/554/6647/2023, заяву позивача ОСОБА_5 про повернення позову задоволено та позовну заяву повернуто позивачу. У вказаній ухвалі зазначено, що заява про повернення позову надійшла 12 травня 2023 року. Ухвала набрала законної сили 13 червня 2023 року. 15 травня 2023 року Октябрським районним судом м.Полтави позов залишено без руху, але суд мав винести ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. В порушення п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, яка регулює вимоги до змісту позовної заяви, ОСОБА_5 умисно не повідомлено у позовній заяві, яка розглядається, про подання до Октябрського районного суду м.Полтави іншого позову до цього ж відповідача. Вважає, що позивачем було подано два позови з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями та бажанням розподілу справи на вибраного позивачем суддю. Посилаючись на норми ст.ст. 44, 148 ЦПК України прохав залишити позовну заяву без розгляду та застосувати до позивача заходи процесуального примусу за зловживання своїми процесуальними правами. Вказав, що подібні обов`язкові для всіх судів висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі № 757/66309/21-ц (провадження № 61-2894св23), від 30.05.2022 у справі № 2-49-2005 (провадження № 61-14054св21), від 25.11.2020 у справі № 757/61850/18-ц (провадження № 61-22707св19), від 15.07.2021 у справі № 420/698/21 (провадження № К/9901/18953/21).

Від позивача ОСОБА_5 до суду надійшли заперечення на вказану заяву, у яких вона прохала відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що 11 травня 2023 року на виконання договору про надання правової допомоги адвокат Антонова В.М. передала їй для подання до суду три примірники позовної заяви та два примірники додатків до позову. Один примірник був адресований суду, другий відповідачеві, а третій для проставлення відмітки канцелярії суду. Однак, прийшовши до суду, службовці судової охорони повідомили, що у зв`язку із введенням в країні карантинних обмежень, подання позовних заяв здійснюється через скриньку для кореспонденції, в якій вона і залишила примірники позову з додатками, вважаючи, що забере свій примірник після реєстрації. При цьому у журналі фіксації відвідувачів суду вона не реєструвалася. 12 травня 2023 року вона встановила, що позов було зареєстровано двічі. У телефонній розмові з працівником канцелярії дізналася, що позови розподілені на два різні склади суду, у справі № 554/4098/23 були відсутні додатки, про що складено Акт та повідомлено, що вона може відмовитися від одного з позовів, шляхом подання заяви. 12 травня 2023 року через скриньку для кореспонденції вона подала заяву про визнання неподаною та повернення позовної заяви по справі № 554/4098/23, так як саме за цим номером позов зареєстрований без додатків. Вказує, що справи були зареєстровані за № 554/4098/23 та № 554/4099/23, доказів направлення їх засобами поштового зв`язку немає, дані про її реєстрацію перебування у приміщенні суду 11 травня 2023 року відсутні. Стверджує, що їй невідомі причини, з яких позов було зареєстровано двічі, жодних дій з метою зловживання процесуальними правами не вчиняла, умисел таких дій є припущенням відповідача. Крім того, вказує, що залишення позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України можливе було б лише після відкриття провадження у даній справі. Також зазначає, що не було відкрито провадження і у іншій справі, яка перебувала у судді Гольник Л.В., тому у суду були відсутні підстави для залишення позову без розгляду відповідно до вказаної норми. Позивач зауважує, що за ч.3 ст. 44 ЦПК України може бути повернута або залишена без розгляду скарга, заява, клопотання, а не позовна заява. Вичерпний перелік для залишення позову без розгляду визначений у ст. 257 ЦПК України. Таким чином, правові підстави для залишення позову без розгляду відсутні. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі № 757/66309/21-ц (провадження № 61-2894св23). Зазначає, що всі правові позиції Верховного Суду, на які посилається відповідач, не є релевантними до справи № 554/4099/23. Вважає, що матеріали справи не містять доказів умисного подання двох позовів до суду, а помилка сталася не з її вини, тому зловживання процесуальними правами в її діях немає.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяву підтримали.

Представник відповідача Антонова В.М. у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, з підстав викладених у запереченнях.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позовна заява у даній цивільній справі надійшла до Октябрського районного суду м.Полтави 11 травня 2023 року за вх. № 31455 (справа № 554/4099/23)(суддя Савченко Л.І.).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 червня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Також судом встановлено, що до Октябрського районного суду м.Полтави був поданий аналогічний позов між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, який зареєстрований 11 травня 2023 року за вх. № 31452 (справа № 554/4098/23) (суддя Голдьник Л.В.).

Вказаний позов був поданий без додатків, про що складено Акт від 11 травня 2023 року.

Позивач ОСОБА_5 12 травня 2023 року подала заяву про повернення позовної заяви.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 травня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи, що позивачем подано до суду декілька (два) позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, при цьому перший позов був поданий без додатків, а в подальшому відкликаний позивачем за його заявою, то вказані дії позивача судом визнаються зловживанням учасником судового процесу процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

При цьому, доводи ОСОБА_5 щодо відсутності умислу у її діях, направленого на маніпуляцію автоматизованим розподілом справ між суддями, при подачі позову є непереконливими для суду. Так, позови могли бути подані в інший спосіб, ніж зазначений позивачем, а саме іншою особою особисто до канцелярії суду, оскільки допуск у приміщення суду осіб, відповідно до Наказу Октябрського районного суду м.Полтави від 24.2/од.с від 30 липня 2020 року «Про продовження особливого режиму роботи суду на час карантину», був обмежений, а не припинений.

Разом з тим, враховуючи, що ч. 3 ст. 44 ЦПК України передбачає право суду за наслідками розгляду клопотання про визнання зловживанням процесуальними правами, з урахуванням обставин справи, залишити без розгляду або повернути саме скаргу, заяву, клопотання, але не позов, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.07.2023 року у справі № 757/66309/21-ц (провадження № 61-2894св23).

Також є безпідставними посилання ОСОБА_2 , що суд повинен був залишити позов без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки з цієї підстави позов міг бути залишений без розгляду після відкриття провадження по справі.

В інших постановах Верховного Суду, на які посилається відповідач, предметом розгляду були відмінні правовідносини до даної справи, а тому правові позиції Верховного Суду не підлягають застосуванню.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України передбачене право суду постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами.

Враховуючи те, що судом встановлено зловживання процесуальними правами позивачем, що полягає у поданні декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, подальше відкликання позову за власною ініціативою ОСОБА_5 , метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, тому суд, вважає, що з метою запобігання зловживанню процесуальними правами та унеможливлення маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями, до останньої слід застосувати захід процесуального примусу у виді штрафу в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що вказаний розмір штрафу є достатнім для спонукання позивача до добросовісного виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.2, 47, 60, 62, 44, 144, 148, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду та застосування заходів процесуального примусу задовольнити частково.

Визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_5 двох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Застосувати до позивача ОСОБА_5 захід процесуального примусу у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави штраф у сумі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

В іншій частині заявленого клопотання - відмовити.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох місяців з дня набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2023 року.

Суддя Л.І.Савченко