Справа № 204/65/22
Провадження № 2/204/1094/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», визначивши третіми особами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., із вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а. с. 1-3).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 04 січня 2021 року при перевірці у зв`язку з прийняттям на роботу вона дізналась про відкрите відносно неї приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. виконавче провадження № 67886749 від 14 грудня 2021 року з виконання виконавчого напису № 20294, виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором № 008-03530-141011 від 14 жовтня 2011 року у розмірі 21 285,86 грн. Дізнавшись про відкрите виконавче провадження вона звернулась до відповідача з вимогою надати кредитний договір № 008-03530-141011 від 14 жовтня 2011 року та виписку по рахунку, так як ніколи не укладала з відповідачем такого кредитного договору та не мала з відповідачем жодних відносин. Однак, у наданні таких копій документів їй було відмовлено. Отже вважає, що відповідачем приватному нотаріусу також не було надано доказів наявності у позивача перед відповідачем заборгованості за кредитним договором, тобто не надано документів, за наявності яким можливим було б вчинити виконавчий напис. Жодних коштів від відповідача позивач не отримувала, як не отримувала і повідомлень про наявність заборгованості або пропозицій про погашення заборгованості. Заборгованість вважає спірною. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить суд визнати виконавчий напис № 20294, виданий 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 16).

24 січня 2022 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 17 січня 2022 року, зазначені в ухвалі суду недоліки позивачем усунуто (а. с. 17-19).

Ухвалою суду від 28 січня 2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 10 годину 45 хвилин 10 березня 2022 року (а. с. 29), яка надіслана учасникам справи 08 лютого 2022 року за вихідним № 2957/22-вих/2/204/979/22 (а. с. 30), та, яка отримана відповідачем 21 лютого 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 39).

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без розгляду (а. с. 46).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2022 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2022 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а. с. 83-85).

21 грудня 2022 року цивільна справа № 204/65/22 надійшла до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 122), в якій також просила стягнути з відповідача суму сплаченого судового зобу у розмірі 992 гривні 40 копійок за позовну заяву та 1 488 гривень 60 копійок за подання апеляційної скарги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 39, 117), про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 104).

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 67886749 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15 червня 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за № 20294, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 008-03530-141011 від 14 жовтня 2011 року у розмірі 21285 гривень 86 копійок (а.с. 5).

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з вимогами п. п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Приписами п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зазначила наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами».

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц.

Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Разом з цим, проаналізувавши наявні у справі матеріли вбачається, що кредитний договір № 008-03530-141011 від 14 жовтня 2011 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, нотаріально не посвідчений, а тому вчинення виконавчого напису на такому кредитному договорі, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року.

Тобто, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 15 червня 2021 року не врахував, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

У зв`язку з викладеним, очевидним є висновок, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. при вчиненні спірного виконавчого напису не переконалася належним чином в безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом.

Крім того, позивачкою в обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона не укладала жодних кредитних договорів з відповідачем, ніколи не мала з відповідачем жодних правовідносин, а також не отримувала письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а відтак, у відповідача відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказана вимога нею була отримана, й відповідно, відповідачем не дотримані вимоги законодавства при зверненні до нотаріуса за цим виконавчим написом. Крім того, позивачка зазначає, що вона не визнає суму заборгованості, оскільки жодного розрахункового документу на її підтвердження, не надано.

Натомість, стороною відповідача, відповідно до вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду належних і допустимих доказів на обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивачки за кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Предметом доказування, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи належних доказів, у розумінні ст. ст. 12, 77, 81 ЦПК України, що відповідачем було надано нотаріусу всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, стороною відповідача надано не було.

Натомість надані докази позивачем в обґрунтування позову, підтверджують той факт, що заборгованість в зазначеному розмірі не є безспірною, договір, на підставі якого здійснено її стягнення, не є нотаріально посвідченим, а тому нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, через що суд доходить висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

З огляду на викладене, враховуючи те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 15 червня 2021 року № 20294, вчинений нотаріусом із порушенням численних норм закону, а вказану в ньому суму заборгованості не можна вважати безспірною, а відтак, оскаржуваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. від 15 червня 2021 року № 20294 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а відтак з останнього на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 481,00 грн., виходячи із розрахунку 992 гривні 40 копійок судовий збір за позовну заяву та 1 488 гривень 60 копійок за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28; ), треті особи приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович ( АДРЕСА_2 ) та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна ( АДРЕСА_3 ), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис, що вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15 червня 2021 року, який зареєстрований в реєстрі за № 20294, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 21285 гривень 86 копійок, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна