Справа № 495/9671/23
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 листопада 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Денисовій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шабівської територіальної громади про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шабівської територіальної громади, в якому просить:

- визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 становить частки;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на частку земельної ділянки площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.05.2018 року, актовий запис №627. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16.10.1976 року, актовий запис №37. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2013 року земельна ділянка площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 належить на праві спільної сумісної власності матері позивача ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 .. З метою спадкування після смерті матері, позивач звернувся до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проте у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки земельна ділянка належить ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, що не дає змоги визначити розмір частки у спільній сумісній власності, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 04.09.2023 року №213/02-14. Визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2023 року з Другої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори в Одеській області витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2023 року від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Рязанцевої Ольги Юріївни витребувана належним чином завірена копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача адвокат Тулянцева В.В. не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.05.2018 року, актовий запис №627.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16.10.1976 року, актовий запис №37.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.09.2013 року земельна ділянка площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 належить на праві спільної сумісної власності матері позивача ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 ..

З метою спадкування після смерті матері, позивач звернувся до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, проте у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна, оскільки земельна ділянка належить ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, що не дає змоги визначити розмір частки у спільній сумісній власності, що підтверджується листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 04.09.2023 року №213/02-14.

Визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку має для позивача юридичне значення і необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст.357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні

Беручи до уваги наведене, а також положення ст.172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них.

Відповідно до ст.ст.368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ч.4 та ч.5ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивача ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302, становлять по частки.

Згідно п.г ч.1ст.87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.15, 16, 328, 357, 368, 370, 372, 1216-1218, 1226 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 247, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Шабівської територіальної громади про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 становить частку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на частку земельної ділянки площею 0,0563 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:001:0302 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Заверюха