Справа № 128/4029/23

РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

секретаря судового засідання Савченко Я.С.,

без участі сторін,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1924 року народження, свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Вінницького району і області, а/з №39., проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Її чоловік ОСОБА_4 1928 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За свого життя, після смерті свого чоловіка, ОСОБА_3 19.07.2005 року уклала з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , договір довічного утримання, відповідно до якого остання отримала у власність жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та взамін зобов`язувалась надавати відчужувачу ОСОБА_3 довічне матеріальне забезпечення.

Належне ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано Вінницьким КП «ВООБТІ» 05.08.2005 року в реєстрову книгу за №1 за реєстровим номером 21, про що свідчить реєстраційне посвідчення, видане КП «ВООБТІ» 05.08.2005р.

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на земельна частка (пай) площею 1.85 умовних кадастрових гектари СВАТ «Писарівський» на території Писарівської сільської ради Вінницького району, право на яку мав її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки під час свого проживання як подружжям за однією адресою на день смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 вважалась такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, тому в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталась.

Знаючи це, вважаючи, що право земельну частку (пай) належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 як спадкоємиця четвертої черги, звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Вінницької районного нотаріального округу Надольською Т.П., за її заявою було відкрито спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 65159687, номер у нотаріуса 35/2019 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Вінницької районного нотаріального округу Надольською Т.П., від 03.12.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, дане майно не входить до складу спадщини Також нотаріус позбавлена можливості встановити наявність підстав для закликання до спадкування ОСОБА_1 і видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлої ОСОБА_3 .

Викладені вище обставини стали підставою до звернення до суду із даною позовною заявою за захистом своїх спадкових прав після смерті батька та матері.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Гуменюк Н.В. подала суду заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, змін та доповнень не мають, позов просять задоволити. Розгляд справи провести у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заяву, якою позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Також просить розгляд справи провести у її відсутність.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку учасників провадження, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).

Доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта ( ст.76 ЦПК України).

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом є встановленим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1924 року народження, свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Вінницького району і області, а/з №39., проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

В подальшому ОСОБА_4 1928 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть видане виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Вінницького району і області, а/з №39., проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

За свого життя, після смерті свого чоловіка, ОСОБА_3 19.07.2005 року уклала з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , договір довічного утримання, відповідно до якого остання отримала у власність жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , взамін зобов`язувалась надавати відчуджувачу ОСОБА_3 довічне матеріальне забезпечення. Договір посвідчено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою О.Д., зареєстровано в реєстрі за №875. Даний договір зареєстровано 19.07.2005 року в Державному реєстрі правочинів за номером правочину 718123, про що свідчить Витяг з державного реєстру правочинів (а.с.8-9, 10).

Належне ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано Вінницьким КП «ВООБТІ» 05.08.2005 року в реєстрову книгу за №1 за реєстровим номером 21, про що свідчить реєстраційне посвідчення, видане КП «ВООБТІ» 05.08.2005 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на земельна частка (пай) площею 1.85 умовних кадастрових гектари СВАТ «Писарівський» на території Писарівської сільської ради Вінницького району, право на яку мав її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19-21).

Відповідно до довідки № 1079 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до дня смерті перебували в шлюбі, власник дітей не було, інших спадкоємців немає (а.с.22).

Позивачка ОСОБА_1 проживала без реєстрації з померлою ОСОБА_3 з липня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Під час свого проживання як подружжям за однією адресою на день смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_3 вважалась такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, тому в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталась.

Приватним нотаріусом Вінницької районного нотаріального округу Надольською Т.П., за заявою ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 65159687, номер у нотаріуса 35/2019 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12-13).

Постановою приватного нотаріуса Вінницької районного нотаріального округу Надольською Т.П., від 03.12.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, дане майно не входить до складу спадщини Також нотаріус позбавлена можливості встановити наявність підстав для закликання до спадкування ОСОБА_1 і видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті померлої ОСОБА_3 (а.с. 5).

Спадкодавиця ОСОБА_3 , 1924 року народження та її чоловік ОСОБА_4 1928 року народження проживали за адресою: АДРЕСА_1 , дітей подружжя не мало, що підтверджується довідкою Писарівської сільської ради Вінницького району від 04.11.2004 року №1657 (а.с.18).

ОСОБА_1 проживала в тому ж АДРЕСА_2 що підтверджується реєстрацією місця проживання від 19.05.1991 року, з сім`єю ОСОБА_5 були сусідами, проживали по одній вулиці Котовського, рішенням №3 Писарівської сільської ради від 12.11.2015 року вулиця Котовського була перейменована на вулицю Козацької слави (а.с.26).

Після смерті свого чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , як спадкоємиця першої черги, вважалась такою, що прийняла спадщину право на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю ОСОБА_4 , оскільки на день його смерті вона була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою по АДРЕСА_1 , вона володіла витягом з Додатку до рішення загальних зборів членів АТ «Писарівське» від 11.04.2000р. списком осіб, що мають право на отримання сертифікату в частині прізвища, імені по батькові свого чоловіка ОСОБА_4 ; викопіюванням із протоколу розподілу земельних часток паїв СВАТ «Писарівський»; договором оренди земельної частки (паю), укладений між ОСОБА_4 та СТОВ «Вітосан» від 02.03.2001 року (а.с.21).

Спадкодавець ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай), що випливає з інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.08.2022 року, відповідно до якої згідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області по СВАТ «Писарівський» Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області виявлено запис №506 від 27.03.1998 року щодо реєстрації сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН №0516545, виданого ОСОБА_4 на земельну частку (пай) площею 1,92 ум.кад.га на підставі розпорядження Вінницької РДА від 18.03.1998 року №99; зазначений сертифікат було виготовлено в 1 екземплярі та видано громадянину на руки, про що свідчить особистий підпис власника сертифікату в Книзі реєстрації (а.с. 16-17).

В липні 2005 року після відчуження будинку АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання, ОСОБА_3 переїхала на постійне місце проживання в будинок АДРЕСА_2 , власницею якого була ОСОБА_1 , вони стали проживати однією сім`єю до часу її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355,365 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю в період з липня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну частку (пай) площею 1.92 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Писарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_4 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0516545 від 27.03.1998р., виданого на підставі рішення Вінницької РДА від 18.03.1998 року за №99.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.11.2023 року.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ірина ГАНКІНА