У Х В А Л А

іменем України

29 травня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/667/23

Провадження №2-н/152/64/23

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», в інтересах якого діє адвокат Мосьондз Сергій Андрійович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

22.05.2023 року адвокат Мосьондз С.А. звернувся до Шаргородського районного суду в інтересах ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, у якій просить стягнути з боржника на користь заявника заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2514,68 грн., інфляційні втрати в сумі 314,34 грн., 3% річних в сумі 87,84 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 268,40 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 року, справу передано для розгляду судді Шаргородського районного суду Славінській Н.Л. (а.с.22).

Суд виконав вимоги ч.4 ст.165 ЦПК України щодо з`ясування підсудності цивільної справи Шаргородському районному суду (а.с.24).

Також, суд перевірив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», в інтересах якого діє адвокат Мосьондз С.А., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ на відповідність вимогам ЦПК України.

Перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», в інтересах якого діє адвокат Мосьондз С.А., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, суд виходить з такого.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.160 ЦПК України).

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 2 ст.42 ЦПК України встановлено, що при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч.3 ст.163 ЦПК України).

Боржником у заяві про видачу судового наказу зазначено ОСОБА_1 , жительку АДРЕСА_1 (а.с.2).

Проте, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, заявником у заяві про видачу судового наказу невірно зазначено місце проживання боржника, що позбавляє суд можливості ідентифікувати особу боржника.

За правилами ч.1 ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України).

Частиною 5 статті 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи-боржника.

Відповідно до ч.7 ст.165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

23.05.2023 року за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» судом направлено електронний запит про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 до Єдиного державного демографічного реєстру за тими параметрами, що вказані в заяві про видачу судового наказу, однак за параметрами запиту: прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_1 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », РНОКПП « НОМЕР_1 » особу не знайдено (а.с.23).

Крім того, на виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України судом здійснено запит щодо зареєстрованого місця проживання боржника та 26.05.2023 року отримано інформацію виконавчого комітету Шаргородської міської ради про те, що така фізична особа як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Шаргородської міської ради не зареєстрована взагалі (а.с.26).

До того ж, судом не може братися до уваги зазначення стягувачем у заяві про видачу судового наказу електронної адреси боржника, оскільки вона належить не боржнику ОСОБА_2 , а особі ОСОБА_3 , що вбачається із назви електронної адреси (а.с.2).

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

За правилами ч.9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що отримана судом інформація з Єдиного державного демографічного реєстру та від виконавчого комітету Шаргородської міської ради не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 , оскільки заявником не надано суду достовірної інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника, вважаю, що необхідно відмовити заявнику ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 та ч.9 ст.165 ЦПК України.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст.164 ЦПК України).

Як передбачено ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, у тому числі, пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків..

Керуючись ст.ст. 27, 161, 162, 163, 164, п.1 ч.1, ч.9 ст.165, ст.166, ст.260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ», в інтересах якого діє адвокат Мосьондз Сергій Андрійович, про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала підписана суддею 29.05.2023 року.

Суддя: