Справа № 128/1849/19
УХВАЛА

25 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Ружицькій І.В.,

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 17.01.2023 прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання у справі.

Позивачем відповідачем ОСОБА_1 надіслано до суду наступні клопотання: про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; про застосування положень ст. 109 ЦПК України та прийняття його звіту (визнати факт) щодо розподілу майна, складений відповідно до ухвали суду від 10.03.2021 про призначення експертизи та ухвалити рішення на підставі його звіту, про застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходи процесуального примусу відповідно до ст. 44 ЦПК України, оскільки остання ухиляється від виконання ухвали суду про призначення експертизи; про витребування доказів, а саме у приватного нотаріуса Дробахи О.Д. нотаріальної справи щодо договору дарування земельної ділянки укладеного 18.03.2008 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , про витребування технічної документації щодо переходу права власності (зміни власника) земельної ділянки в АДРЕСА_1 та виготовлення державного акта на землю на ім"я ОСОБА_2 , оскільки у нього існують труднощі в отриманні та наданні даних доказів до суду.

В підготовчому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 заявлені ним клопотання підтримав та просив їх задоволити, а підготовче провадження просив не закривати, оскільки за результатами витребуваних судом доказів у нього можуть виникнути інші клопотання. Окрім того, просив залишити зустрічний позов ОСОБА_2 без розгляду, оскільки позивачка за зустрічним позовом неодноразово не з`являється в судове засідання без поважних причин.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, оскільки вона перебуває за межами України, брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції не має ні технічної ні практичної змоги, а її представник - адвокат Коваленко В.В. проходить військову службу в Збройних Силах України.

Суд, вислухавши думку позивача-відповідача ОСОБА_1 , дослідивши заявлені ним та відповідачкою-позивачкою ОСОБА_2 клопотання, оглянувши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання відповідачки-позивачки ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вказані у клопотанні обставини не є поважними задля відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, тобто на невизначений строк. Окрім того, відповідачка-позивачка ОСОБА_2 не позбавлена можливості висловити свою позицію щодо обставин справи письмово та направити її на адресу суду для врахування під час розгляду справи.

Щодо клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суд зазначає наступне.

Відповідно частини 2 ст. 212 ЦПК України, учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Згідно частини 3 ст. 212 ЦПК України Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до п. 46 та п. 50 підрозділу 3 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Суд ухвалює рішення про можливість проведення засідання в режимі відеоконференції за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначені день і час).

Отже, цивільним процесуальним законодавством регламентовано право учасника цивільного процесу на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Беручи до уваги те, що судом на час розгляду цього клопотання не встановлено об`єктивних причин, які б вказували на неможливість забезпечення участі позивача-відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходів процесуального примусу, передбачених ст. 44 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, вказаною нормою ЦПК України визначено вичерпний перелік випадків коли дії учасника судового процесу містять ознаки зловживання процесуальними правами. Ухилення сторони від проведення експертизи не входить до цього переліку та має інші наслідки, передбачені ЦПК України.

З огляду на викладене, клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходів процесуального примусу, передбачених ст. 44 ЦПК України, задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про застосування положень ст. 109 ЦПК України та прийняття його звіту (визнати факт) щодо розподілу майна, складеного відповідно до ухвали суду від 10.03.2021 про призначення експертизи та ухвалення рішення на підставі його звіту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави дійти висновку, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні під час вирішення справи по суті в нарадчій кімнати, а не в підготовчому засіданні.

Таким чином, на стадії підготовчого засідання, суд доходить висновку про відмову в задоволенні даного клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 , зазначивши, що оцінку діям відповідачки-позивачки ОСОБА_2 щодо ухилення від проведення призначеної судової експертизи судом буде надано в нарадчій кімнаті під час вирішення справи по суті та ухвалення рішення суду.

Щодо клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 8, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи, вирішує питання про виклик свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

Отже, процесуальний обов`язок суду - належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні, які саме перешкоди чиняться позивачу.

Зазначеного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 2 ст. 84 ЦПК України визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом із тим, суд зазначає, що ухвалою суду від 11.03.2021 було задоволено клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано із Вінницького районного відділу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та з ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області технічну документацію, яка була підставою для виготовлення та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №259149 від 27.04.2009 на ім"я ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 236-237, 241-246).

На виконання даної ухвали суду 23.03.2021 із Відділу у Вінницькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було надано суду копію Технічної докумнтації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (т. 3 а.с. 1-18).

Таким чином, докази які ОСОБА_1 просить витребувати вже судом були витребувані та містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, з метою повного, об`єктивного розгляду справи, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 витребування доказів, а саме в частині витребування у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Дробахи О.Д. копії нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування від 18.03.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Щодо клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про залишення зустрічного позову відповідачки-позивачки ОСОБА_2 без розгляду суд зазначає наступне.

У ст. 189 ЦПК України визначено завдання і мету підготовчого провадження - забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче судове провадження - це важливий складник судочинства, спрямований на створення умов для такого розгляду.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження і проводиться судом із повідомленням учасників справи (ч. 1 ст. 197 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання, зокрема, у випадках, визначених ч. 2 ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою неявка в судове засідання учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на зміст указаних норм права неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 01.09.2021 у справі № 757/54510/17 (провадження № 61-2858св21) наголосив на тому, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права суд повинен виходити з комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.

ЦПК України чітко розмежовує підготовче провадження з проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (глава 3 розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті з проведенням судового засідання (глава 6 вказаного розділу).

Стаття 223 ЦПК України стосується розгляду справи по суті, у зв`язку із чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок повторної неявки позивача в підготовче засідання.

Таким чином, враховуючи те, що на даний час триває стадія підготовчого провадження, залишення позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача на даній стадії судового процесу не передбачено нормами ЦПК України, суд дійшов висновку, що клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про залишення зустрічного позову без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 49, 84, 198, 200, 201, 211, 247, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволити.

Підготовче засідання та розгляд справи по суті проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon із позивачем-відповідачем ОСОБА_1 , який зареєстрований у системі EasyCon за наступними реквізитами: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 .

Попередити позивача-відповідача ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції позивачу-відповідачу ОСОБА_1 необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

Попередити позивача-відповідача ОСОБА_1 про необхідність забезпечення участі у відеоконференції з приміщення, яке б виключало наявність сторонніх звуків (шуму) та в охайному вигляді.

Клопотання позивача-відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволити частково.

Витребувати у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Дробахи Олени Данилівни (м. Вінниця, вул. Митрополита Петра Могили, 10/2) копію нотаріальної справи щодо нотаріального посвідчення договору дарування земельної ділянки від 18.03.2008 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №278.

Витребувані докази направити до Вінницького районного суду Вінницької області, за адресою: м. Вінниця, вул. Винниченка, 29.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України.

В задоволенні інших клопотань позивача-відповідача ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні клопотання відповідачки-позивачки ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану - відмовити.

Оголосити перерву в підготовчому засіданні до 27 липня 2023 року до 14 год. 30 хв..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук