н/п 2-о/490/166/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області

про встановлення факту проживання

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт свого постійного проживання у неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року. Свої вимоги мотивувала тим, що з 1987 року по 2000 рік проживала у тітки ОСОБА_2 в с. Піщане Бобринського району Кіровоградської області, а з 2006 року в м. Миколаєві. Заявник вказує, що в 2021 році остання звернулась до УДМС України в Миколаївській області щодо встановлення належності громадянства України та отримання паспорту громадянина України та подала рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.09.2011 року, проте заявнику було відмовлено в документуванні паспортом громадянина України, оскільки в рішенні суду не зазначено, що заявник проживає на території України саме станом на 24.08.1991 року, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даною заявою.

Представник заявника в судовому засіданні просив заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог заявника та зазначила, що заявником не надано доказів проживання на території України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу положень Закону України "Про громадянство України",Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"(24 серпня 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом.

Судом досліджено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2008 року згідно якого встановлено факт, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в м. Тирасполі, р. Молдова.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії від 04 лютого 2009 року згідно якого ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження- м. Миколаїв, в графі батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 .

Судом досліджено довідку Бобринецького РВ УМВС України в Кірвоградській області від 17.08.2011 року згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала в період з 1983 року по 1991 рік в с. Піщане Бобринецького району Кіровоградської області.

Судом досліджено рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 вересня 2011 року згідно якого встановлено факт проживання ОСОБА_1 на території України з 1987 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що знає заявника особисто з 1980 року. Свідок вказав, що його родичі та родичі заявниці товаришували. Свідок зазначив, що родичі заявниці переїхали в с. Піщане Кіровоградської області в 1987 році. Свідок також вказав, що допомагав заявниці, надав для проживання свій будинок АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що знає батьків заявника з 1980 року. Свідок вказав, що в селі Піщане Кіровоградської області заявник проживала разом з батьками та тіткою з 1987 року, своїх дітей народила в Україні. Свідок зазначив, що на даний час він проживає в Миколаєві 20 років. З 1995 року по 1997 рік проживав в Кіровоградській області.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання н території України в певний час.

Згідно з п.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України. Особи, є громадянами України з 24 серпня 1991 року; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянств України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 2 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянин колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів н підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 вказаного порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, як стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 рокупередбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно доЗакону України «Про правонаступництво України»- паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_1 для набуття громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 проживала на території України, не була громадянином іншої держави, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт, що остання проживала в неповнолітньому віці в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,234,235,258-259,263-265,268,293,294,315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Тирасполь Республіки Молдова, в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991р.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Суддя