Справа № 336/604/23
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

26 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Теряник А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу №336/604/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, подану в порядку окремого провадження,

за відсутності учасників справи та їх представників, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Петров Г.М. за допомогою системи «Електронний суд» 20.01.2023 звернувся до із вказаною заявою, яку уточнював.

Ухвалою судді від 13.02.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено дату, час і місце проведення судового засідання. В порядку витребування доказів зобов`язано Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду: 1) засвідчену копію актового запису про смерть №1234 від 17.06.2022, складеного Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я ОСОБА_2 ; 2) засвідчену копію лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), на підставі якого внесені відомості до актового запису про смерть №1234 від 17.06.2022, складеного Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09.03.2023 в порядку витребування доказів зобов`язано Комунальну установу «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надати до суду засвідчену копію остаточного лікарського свідоцтва про смерть №972 від 17.06.2022, виданого Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» на ім`я ОСОБА_2 .

13.04.2023 через систему «Електронний суд» від представника заявника за довіреністю ОСОБА_3 надійшла уточнена заява, відповідно до якої представник заявника просить внести зміни до актового запису про смерть №1234 від 17.06.2022, складеного Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ім`я ОСОБА_2 шляхом виправлення дати народження померлої з « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою суду від 13.04.2023 постановлено прийняти уточнену заяву до розгляду.

За змістом заяви в останній редакції ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна тітка заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1. 17 червня 2022 р. заявниця отримала свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , видане 17.06.2022 р. Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідний актовий запис № 1234 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 ). Однак, у вказаному свідоцтві про смерть невірно зазначена дата народження ОСОБА_2 , а саме, замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вказано « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У зв`язку з неправильною датою народження, яка вказана у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , заявниця звернулася до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , а саме - щодо виправлення дати народження померлої з « ІНФОРМАЦІЯ_1 на « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

На вказану заяву ОСОБА_1 отримала від Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) лист від 05.07.2022 р. № 996/21.17-30, щодо надання роз`яснень, яким було повідомлено, що померла ОСОБА_2 вступала у шлюб в Російській Федерації, а для виправлення помилки щодо дати її народження у свідоцтві про смерть, необхідно отримати копію актового запису про шлюб за запитом. Однак, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Згідно листа Міністерства юстиції України № 25814/12.11/32-22 від 21.03.2022 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період дії воєнного стану» не здійснюється будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами росії та білорусі на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права. Тому, наразі не можливо зробити відповідний запит про отримання копії актового запису про шлюб, а відповідно виправити помилку також не можливо. Також у вказаній відповіді Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначено, що для підтвердження даних померлої ОСОБА_2 та підтвердження зміни її прізвища з дівочого на шлюбне, необхідно надати нотаріально посвідчений переклад на українську мову свідоцтва або довідки про шлюб померлої.

Проте, у заявниці відсутні свідоцтво або довідка про шлюб померлої та вона не може їх отримати в Російській Федерації, та відповідно вона не може їх надати органу державної реєстрації актів цивільного стану, про що заявницею було повідомлено Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), однак отримала усну відмову у внесенні змін до актового запису про смерть померлої.

Згідно листа Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.02.2023 р.№136/32.23-30, відомості до актового запису про смерть ОСОБА_2 були внесені на підставі лікарського свідоцтва.

Внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 щодо дати її народження необхідно заявниці для отримання допомоги на поховання та отримання спадщини, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом. Невідповідність (неправильність) дати народження спадкодавця у свідоцтві про смерть є перешкодою для оформлення спадщини, а також неможливістю отримання допомоги на поховання. Оскільки в досудовому порядку неможливо виправити помилки в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , представник заявника адвокат Петров Г.М., діючи в інтересах заявниці, із посиланням на ст.124 Конституції України, ст.293, 294, 315 ЦПК України, положення Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ від 12.01.2011 №96/5, просить задовольнити заяву.

Сторона заявника не була присутня під час розгляду справи, представник заявника про дату, час та місце розгляду повідомлений засобами телефонного зв`язку (телефонограма наявна у справі).

07.03.2023 представниця заінтересованої особи в.о. начальника відділу О.Лайтерман надіслала до суду на виконання ухвали про витребування доказів копію актового запису про смерть ОСОБА_2 . Повідомила, що державна реєстрація смерті особи проведена на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть №972 від 17.06.2022, виданого КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи». Просить розглянути справу за її відсутності, заперечень не має.

З урахуванням строку провадження справи в суді та виконання ухвал суду в частині витребування доказів, за відсутності перешкод, враховуючи положення ч.3 ст.223, ч.1 ст.240 ЦПК України, оскільки не встановлено підстав для оголошення перерви або відкладення розгляду справи, відповідно, суд вважає за можливе провести розгляд за відсутності учасників та їх представників.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із таким.

За приписами ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не вказано, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Запоріжжі. За даними довідки про причину смерті №972 від 17.06.2022 ОСОБА_2 , 1937 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті - абсцес селезінки.

За даними актового запису про смерть ОСОБА_2 №1234 від 17.06.2022, дата народження вказаної фізичної особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документ, що підтверджує факт смерті - остаточне лікарське свідоцтво про смерть №972 від 17.06.2022, видане КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР. Крім того, за відомостями, наведеними у вказаному лікарському свідоцтві по смерть, дата народження ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Чепковою О.В., р.№5899 від 03.08.2021, ОСОБА_2 заповіла на випадок її смерті всі її права та обов`язки, а також все її майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде їй належати та на що вона матиме право на день її смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом ЗМНО Чепковою О.В. заведено спадкову справу №25/2022, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №69337657 від 29.06.2022.

З листа Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за підписом начальника Кузьміної В. щодо надання роз`яснень від 05.07.2022 на ім`я ОСОБА_1 , видно, що з метою внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 для підтвердження даних померлої та зміни її прізвища з дівочого на дошлюбне, заявниці ОСОБА_1 необхідно надати нотаріально засвідчений переклад на українську мову свідоцтва або довідки про шлюб померлої.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі №336/7580/22, пр.2-о/336/74/2023 від 03.01.2023, яка набрала законної сили 19.01.2023, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за її заявою, заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України. Вказана ухвала стороною заявника не оскаржувалась.

Відповідно до листа Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за підписом в.о.начальника Лайтерман О. від 03.02.2023 на ім`я ОСОБА_1 , заява про внесення змін до актового запису про смерть ОСОБА_2 , складеного 17.06.2021, щодо виправлення дати народження померлої з 04 липня 1937 року на 04 червня 1937 року не була прийнята за відсутності документів, необхідних для розгляду та вирішення питання по суті відповідно до вимог п.2.6 Розділу ІІ Правил внесення змін. Відомості до актового запису про смерть внесені на підставі лікарського свідоцтва про смерть. Зазначене свідчить про відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису про смерть фізичної особи.

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 23.05.2023, на електронний запит суду від 23.05.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , причина вибуття з місця проживання - свідоцтво про смерть, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ч.1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників.

Згідно п.75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) засіб захисту має бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Суд, у кожному окремому випадку повинен визначити чи вірно обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права чи інтересу, зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин, наявність або відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення та захисту в обраний спосіб.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і с основоположних свобод.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CAST OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.49 ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи (ч. 2 ст.49 ЦК України).

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VI.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Ч.1 ст.22 Закону №2398-VI визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону №2398-VI правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 затверджені Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі по тексту - Правила №96/5).

Пунктом 1.15 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні або анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.12 розділу II Правил №96/5 на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підпунктом 2.13.2 пункту 2.13 розділу II Правил №96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду.

За змістом підпункту 2.16.7 пункту 2.16 розділу II Правил №96/5 на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до пункту 2.6 розділу II Правил №96/5 разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з ч. 2,3 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проте, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З урахуванням правил розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, визначених ст.20 КАС України, справа підсудна саме окружним адміністративним судам.

В Україні спеціалізовані адміністративні суди створено після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 р. (набрав чинності з 1 вересня 2005 р.). Відповідно, положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 щодо порядку розгляду справ такої категорії не враховують змін до законодавства та існування судів адміністративної юрисдикції.

Суд також звертає увагу сторони заявника на положення Постанови Пленуму ВАСУ №12 від 29.09.2016 « Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану». Так, відповідно до роз`яснень, наведених у постанові:

1.Категорія справ, пов`язаних із спорами, що виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актових записів цивільного стану, є окремою категорією судових справ, яка має свої особливості. Об`єктом спору у таких справах є відповідний актовий запис цивільного стану, а безпосереднім предметом розгляду судами адміністративної юрисдикції - рішення відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у формі висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

2.Зазначимо, що відповідно до ЦПК України 1963 року можна було встановити неправильність запису в актах цивільного стану в порядку окремого провадження за умови, що органи реєстрації актів цивільного стану при відсутності спору про цивільне право відмовилися внести виправлення до зробленого актового запису. Як зазначають дослідники судової практики, хоча чинним ЦПК України така можливість не передбачена, "попри майже десятилітній досвід застосування норм ЦПК України особи продовжують керуватися застарілою практикою розгляду справ, пов`язаних із актами цивільного стану в порядку окремого провадження, сформованою в період дії ЦПК України 1963 року". Лише такою необґрунтованою інерцією судової практики можна пояснити наявні в окремих рішеннях судів посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 № 12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану". Слід визнати, що зазначена постанова втратила актуальність у зв`язку із запровадженням адміністративного судочинства в Україні, прийняттям Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV та нового ЦПК України.

3.Таким чином, критерієм віднесення спорів, що виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, до юрисдикції адміністративних судів, є природа правовідносин, які лежать в основі такого спору. При цьому варто брати до уваги, що, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими (пункт 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 № 19-рп/2011).

Відповідно, на переконання суду, вимоги заявниці підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Належним способом захисту в даному випадку є пред`явлення адміністративного позову про визнання протиправною та скасування відмови відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису про смерть та зобов`язання внести зміни до актового запису про смерть у частині дати народження фізичної особи, що померла. Вимога про встановлення неправильності запису в актовому записі про смерть в частині запису дати народження, заявлена ОСОБА_1 в даній справі, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки для цього існує інший, передбачений законодавством, порядок.

Враховуючи письмові відповіді відділу РАЦС, між сторонами наявний спір саме у зв`язку з відмовою відділу РАЦС внести зміни до відповідного актового запису на підставі заяви ОСОБА_1 . Відділ РАЦС є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу. Отже, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є публічно-правовим, тому належить до адміністративної юрисдикції. А предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу.

На підставі наведеного провадження у даній справі підлягає закриттю із роз`ясненням заявниці права на звернення до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За нормами ч.1,2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Відповідно, суд роз`яснює заявниці право на звернення до суду із заявою про повернення судового збору.

Керуючись ст.2, 4, 5, 133, 223, 240, 247, 255, 257-261, 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, подану в порядку окремого провадження, - закрити.

Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду не допускається та відповідне право на звернення із адміністративним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду складена та підписана 26.05.2023.

Суддя Л.А. Вайнраух