Єдиний унікальний номер справи 200/758/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2 про визнання припиненим кредитного договору та договору поруки,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання припиненим кредитного договору та договору поруки.

В обґрунтування позову зазначила, що 20 червня 2007 року між нею та ВАТ «Універсал Банк», укладений кредитний договір № 06/2383К-07, за умовами якого отримала грошові кошти у розмірі 540000 доларів США зі сплатою 12,5% річних з терміном погашення кредиту 19.06.2027 року.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 20 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» укладений договір іпотеки.

Також між банком та ОСОБА_2 20 червня 2007 року укладено договір поруки № 14-4/2383П/1-07, за умовами якого він зобов`язався відповідати перед банком за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що випливають із кредитного договору № 06/2383К-07.

У зв`язку з тим, що позивач неналежно виконувала умови кредитного договору, банк достроково звернувся до суду про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 30 серпня 2011 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 528895,92 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в м.Києві 22 січня 2013 року відкрито виконавче провадження. Позивач 06 вересня 2018 року дізналась, що належні їй три земельні ділянки, що були заставним майном, 30 березня 2017 року перейшли у власність ПАТ «Універсал Банк».

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 4389616,22 грн.

Позивач вважає, що стягнувши з неї достроково всю суму наданого кредиту та звернувши стягнення на предмет іпотеки, банк використав своє право, надане йому кредитним договором, та фактично в односторонньому порядку розірвав кредитний договір.

Звернення на предмет іпотеки є належним виконанням основного зобов`язання в повному обсязі, відтак позивач вважає, що зобов`язання за кредитним договором та договором поруки - припинені.

З врахуванням уточнених позовних вимог, в редакції від 26 лютого 2019 року ОСОБА_1 просив визнати припиненими кредитний договір №06/2383к-007 від 20 червня 2007 року та договір поруки №14-4/2383П/1-07 від 20 червня 2007 року, який укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач направив до суду апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення позову.

28.06.2023 року до Київського апеляційного суду від АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 28.09.2023 року позивач та ОСОБА_2 не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, що не з`явились.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 20 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» укладений кредитний договір № 06/2383К-07, за умовами якого ОСОБА_1 отримала в кредит грошові кошти у розмірі 540000 доларів США, зі сплатою 12,5% річних, з датою погашення кредиту 19 червня 2027 року.

Пунктом 10.3 кредитного договору, передбачено право банку вимагати достроково погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов`язаний повернути банку суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку, зокрема, у випадку якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним договором.

За договором поруки № 14-4/2383П/1-07 від 20 червня 2007 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань, що виникли з кредитного договору № 06/2383К-07 від 20 червня 2007 року.

Окрім того, 20 червня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладений договір іпотеки, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають із кредитного договору № 06/2383К-07 від 20 червня 2007 року, та додаткових договорів до нього. Згідно п.1.2 договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після одержання ним документів, що посвідчує право власності на нього - Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та їх реєстрації в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі: три земельні ділянки площею 0,09га, кожна, розташовані на АДРЕСА_1 , кадастрові номери :79:094:0166; :79:094:0167; :79:094:0168.

Пунктом 1.2.1 договору іпотеки визначена загальна експертна вартість предмета іпотеки, трьох земельних ділянок 3800619 грн.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 21 червня 2012 року, змінено рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30 серпня 2011 року, вказано у резолютивній частині складові заборгованості за кредитним договором становлять: заборгованість по кредиту -494250 дол США, відсотки - 34635,68 дол США, підвищені відсотки -10,24 дол США та початкову загальну вартість предметів іпотеки 3800619 грн (а.с.106-108, том1).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4389616,22 грн (а.с.116-120, том1).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 жовтня 2012 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ВАТ «Універсал Банк» про визнання договору поруки припиненим (а.с.125-127, том1).

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м.Києві 22 січня 2013 року відкрито виконавче провадження №36058761 з примусового виконання виконавчого листа №2-2912/11, виданого 30.11.2012 року Голосіївським районним судом м.Києва, про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 06/2383К-07 від 20 червня 2007 року, а саме: 494250 доларів США, відсотки - 34635,68 доларів США, підвищені відсотки 10,24 доларів США, на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,0900 га, розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:094:0168;земельну ділянку площею 0,0900 га, розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:094:0167;земельну ділянку площею 0,0900 га, розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :79:094:0166. (а.с.109-111, том1).

В ході виконання державним виконавцем описано та передано на реалізацію нерухоме майно, визначене виконавчим документом.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №220715 від 16 грудня 2016 року, торги не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів. ДП «СЕТАМ» проведено уцінку зазначеного нерухомого майна. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других торгах становила 3 040 495,20 грн.

Згідно до протоколу проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» № 231602 від 27 січня 2017 року, торги з реалізації земельних ділянок, що були Предметом іпотеки за Договором іпотеки, не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. За результатами других прилюдних торгів Банк скористався правом придбати Предмет іпотеки за початковою ціною, а саме: 3800619,00 грн шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в порядку ст.49 Закону України «Про іпотеку».

22 лютого 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві складено акт № 36058761 про реалізацію предмета іпотеки, який у відповідності до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» є підставою подальшого оформлення Банком права власності на Предмет іпотеки (а.с.112-115, том1).

Суть позовних вимог в даній справі полягає в тому, що за переконанням позивача, звернувши стягнення на предмет іпотеки, банк задовольнив свої вимоги в повному обсязі, відтак заборгованість за кредитом була погашена.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувалося в судовому порядку. В свою чергу це означає, що недостатність вартості іпотечного майна для покриття всієї заборгованості за договором не передбачає припинення зобов`язання за кредитом в повному обсязі.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Колегія суддів апеляційного суду в повній мірі погоджується із висновком суду першої інстанції, вважає його належним, обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2012 року у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку, встановлено загальний розмір заборгованості вказаних осіб перед банком за кредитом, а саме 4 389 616, 22 грн.

Згідно до протоколу проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» № 231602 від 27.01.20217 року, торги з реалізації земельних ділянок, що були предметом іпотеки за договором іпотек, не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. За результатами других прилюдних торгів банк скористався правом придбати предмет іпотеки за початковою ціною, а саме: 3 800 619,00 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в порядку ст.. 49 ЗУ «Про іпотеку».

22.02.2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. складено акт №36058761 про реалізацію предмета іпотеки, який у відповідності до ч. 9 ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» є підставою подальшого оформлення банком права власності на предмет іпотеки (в редакції, чинній на дату складання документу).

30.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. на підставі акта №36058761 про реалізацію предмета іпотеки від 22.02.2017 року, відповідно до ст.. 72 ЗУ «Про нотаріат», ст.. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», ст..ст. 47, 47 ЗУ «Про іпотеку» зареєстровано право власності за банком на три земельні ділянки, що входили до складу предмету іпотеки, про що видані відповідні свідоцтва.

Таким чином, вартість погашеної заборгованості за кредитом, за рахунок іпотечного майна склала 3 800 619, 00 грн., що є меншим від суми заборгованості за кредитом, яка була встановлена Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. В свою чергу це обумовлює неналежність посилання позивача на повне виконання зобов`язання за кредитом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду справи апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько