Справа № 643/2994/23
Провадження №2-о/523/325/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Аліна С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 року до Московського районного суду м. Харкова звернувся з заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харькова від 01.05.2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

22.05.2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Суворовського районного суду м. Одеси, та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 року розподілена та передана судді Аліній С.С.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанова Пленуму), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено в п. 3 Постанови Пленуму, у кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21) зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

В п.10 Постанови Пленуму надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Отже, стаття 315 ЦПК України передбачає встановлення у судовому порядку факту реєстрації шлюбу за умови доведеності того, що шлюб було зареєстровано, але втрачені відповідні документи, які не можливо поновити.

Відповідно до пункту 4 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення за таких умов:

- якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній);

- якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку;

- запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 10 грудня 2018 року в справі №2-о-48/10 (провадження № 61-1217св18).

Отже, встановлення в судовому порядку, в тому числі й в порядку окремого провадження, факту реєстрації шлюбу, здійснюється за умови реєстрації шлюбу в передбаченому законом порядку та втрати відповідного документу, який не можливо поновити.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Проте, заявник просить встановити факт реєстрації шлюбу не у зв`язку із втратою свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до заяви, а у зв`язку із реєстрацією шлюбу на окупованій території АРК Крим, та документи, які видані за встановленою формою, є недійсними для державної реєстрації на території України.

Оскільки в судовому порядку підлягають розгляду заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу лише за умови втрати свідоцтва про шлюб, проте в даному конкретному випадку документ, що посвідчує реєстрацію шлюбу наявний у заявника, наявні підстави для висновку, що подана заява не підлягає розгляду в судовому порядку.

За таких обставин заява про встановлення факту реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території незаконно створеними органами не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення таких фактів у судовому порядку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При таких обставинах, суд вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту реєстрації шлюбу слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.186, 260, 293,315,260,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб - ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту реєстрації шлюбу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.05.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.