Справа № 204/3138/21
Провадження № 2/204/2299/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В моєму провадженні судді Самсонової В.В. перебувала цивільна справа №204/3138/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року по цивільній справі №204/3138/21 провадження за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди - закрито.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 травня 2023 року у цивільній справі №204/3138/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року про закриття провадження у справі - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа надійшла до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 12 травня 2023 року та була призначена до розгляду в судовому засіданні на 05 червня 2023 року о 15:30 год.

Відповідно до частини 1 статті 37 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Таким чином, враховуюче вищевикладене, я суддя Самсонова В.В. не можу брати участь в даній цивільній справі №204/3138/21.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст. 40 ЦПК України.

Зокрема, частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтею 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й сприйматись будь-ким як неупереджений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013 р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Аналогічні висновки містяться в рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», в яких зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Крім того, слід зазначити, що позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді, посилаючи, також, на норми ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

Таким чином, вважаю, що слід заявити самовідвід у справі з підстав, передбачених ч.1 ст.37 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 37, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заявити самовідвід у цивільній справі № 204/3138/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення моральної шкоди.

Матеріали цивільної справи № 204/3138/21 передати уповноваженій особі апарату Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від рішення суду та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Самсонова