справа № 198/453/23
провадження № 2/0198/206/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судовим засіданням судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань Романчук А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судовох засідань Юр"ївського районного суду Дніпропетровської області з викликом сторін циільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), в особі представника - адвоката Ільченко Ірини Валентинівни (адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_3, 2-й поерх, к. 7) до Товариства з обмеженною відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" (адреса знаходження юридичної особи: м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (місце знаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.46, прим.54) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ільченко І.В. звернулася до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженною відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" (адреса знаходження юридичної особи: м. Київ, площа Солом`янська, буд. 2), третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (місце знаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.46, прим.54) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., вчинено виконавчий напис №71165 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженною відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості у сумі 66330,83 грн (шістдесят шість тисяч триста тридцять гривень 83 копійок), з яких: 66280,83 грн. - за тілом кредиту та 50,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат". Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, якою винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП №68689411 від 17.02.2022 року.

18.10.2023 року ухвалою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ільченко І.В. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № від 12.09.2023 року до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано час учасникам строк для подання відзиву та письмових пояснень.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, з підстав викладених в позові.

Відповідач Товариство з обмеженною відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином. Разом з тим, 25.10.2023 року від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач зазначив, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просить здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представників відповідача та повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.Також, подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідіча: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (місце знаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.46, прим.54) в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином.

Згідно до положення ч. 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.8 2ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч. 3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законнихпідстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 71165 в якому зазначено про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 66330,83 грн (шістдесят шість тисяч триста тридцять гривень 83 копійок), з яких: 66280,83 грн. - за тілом кредиту та 50,00 грн. - плати за вчинення виконавчого напису, який є боржником за кредитним договором 500826559 від 22.01.2020 року, укладеним з Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", правонаступником усіх прав та обов"язків якого, на підставі Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року за кредитними договорами є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" (а.с.№18).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. на підставі виконавчого напису №71165, виданого 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 17.02.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості у розмірі 66330,83 грн (шістдесят шість тисяч триста тридцять гривень 83 копійок), який є боржником за кредитним договором 500826559 від 22.01.2020 року, укладеним з Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК", правонаступником усіх прав та обов"язків якого, на підставі Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року за кредитними договорами є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" (а.с.№19).

17.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесена постанова про стягнення з ОСОБА_1 виконавчий збір/ основної винагороди приватного виконавця у розмірі 6633,08 гривень. (а.с.№19).

Відповідно до ст.ст. 15. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі- Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій,шляхом надіслання іпотекодержателем повідомленьписьмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в цивільній справі № 569/8884/17 (провадження № 61-48189св18).

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Відповідачем відзив не подано, не доведено безспірність заборгованості та не наведено обґрунтувань стягнення з позивача заборгованості у вказаному розмірі, шляхом вчинення виконавчого напису. Разом з тим 25.10.2023 року подано заяву про визнання позову.

Крім того, 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін.

Тобто, на час розгляду справи редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Міністерство юстиції України в своєму листі № 5232/19.5.6/32-20 від 25.06.2020, адресованому начальникам міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції, прямо вказало на незаконність виконавчих написів нотаріусів у разі відсутності нотаріального засвідчення самого договору.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально.

З огляду на викладене, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, дійшов висновку про задоволення позову.

Щодо вимог відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд зазначає, оскільки позивачем не заявлено в позові з приводу даного відповідної вимоги, то дане питання, судом не вирішувалося.

Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст.142 ЦПК).

В даному випадку судовий збір за подання позовної заяви становить 1073 гривень 60 копійок, за подання заяви про забезпечення позову 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки частину судового збору за подання позовної заяви у розмірі 536 гривень 80 копійок та частину судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок (тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою під час розгляду справи), а іншу частину у розмірі 536 гривень 80 копійок та 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок - повернути позивачці з Державного бюджету України у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України.

Поряд з цим, згідно з ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. ст.2,4,5, 49, 81, 82, 89, 133, 137, 141-142, 200, 206, 247, 261,263-265,268,273 ЦПК України.

у х в а л и в:

Позовні вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Ільченко Ірини Валентинівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Еліт Фінанс" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 71165, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженною відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" заборгованості у сумі 66330,83 грн (шістдесят шість тисяч триста тридцять гривень 83 копійок) за кредитним договором № 500826559.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК"Еліт Фінанс" (м. Київ площа Солом`янська, буд. 2, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судового збору за подання позовної заяви у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та частину судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору за подання позовної заяви у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, сплаченого згідно квитанції №1093-8836-0510-2542 від 17 жовтня 2023 року, та 50 відсотків судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок згідно квитанції №3050-8537-7029-4091 від 17 жовтня 2023 року (оригінали квитанцій знаходиться в матеріалах справи №198/453/23, провадження №2/0198/206/23).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Представник позивача: Ільченко Ірина Валентинівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДП №4249 від 22.04.2019 року, адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_3, АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК"Еліт Фінанс" (м. Київ площа Солом`янська, буд. 2, ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна (місце знаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.46, прим.54).

Суддя Наталя ЖМУД