Єдиний унікальний номер справи 336/3962/23
Номер провадження 2-н/336/899/2023
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

29.05.2023 м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Карабак Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ, -

ВСТАНОВИЛА:

28.04.2023 засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» в особі представника за довіреністю Заєзжай А.Ю. із заявою до ОСОБА_1 а про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ.

Перевіривши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддею встановлено наступне.

Заява про видачу судового наказу повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України, зокрема, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору, у розмірі, встановленому законом, відповідно до вимог ч.1 ст.164 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Слід також звернути увагу на те, що ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік об`єктів справляння судового збору, але у призначенні платежу платіжної інструкції зазначено про сплату судового збору за позовом ТОВ «Запоріжгаз Збут», а не за звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, без зазначення прізвища боржника.

За змістом роз`яснень, наведених у п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 «відповідно до ч.2 ст.9 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України».

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163, п. 41 передбачено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до Додатку до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (пункт 10 розділу I) маються указівки щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі, а саме:

Платіжна інструкція засвідчується підписами [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого працівника надавача платіжних послуг, який оформив платіжну інструкцію, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в іншого надавача платіжних послуг, платіжна інструкція засвідчується підписом(ами) [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого(их) працівника(ів) надавача платіжних послуг, визначеного(их) внутрішніми документами надавача платіжних послуг;

Зазначається дата надходження та перевірки платіжної інструкції надавачем платіжних послуг отримувача/банком стягувача/відповідним органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, яка засвідчується власноручним підписом уповноваженого працівника, платіжна інструкція засвідчується підписом(ами) [власноручним(ими)/електронним(ими)]/кодом автентифікації відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) має(ють) право розпоряджатися рахунком.

Сплата судового збору при зверненні до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя здійснюється за наступними реквізитами: Отримувач - ГУК у Зап.обл/м.Зап. Шевчен./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО): 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) - UA0008515, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Так, під час перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлено, що згідно виписок банку по рахунку № UA0008515, код платежу 22030101 зарахування судового збору до державного бюджету згідно платіжної інструкції № 1964 від 12.04.2023 у сумі 268,40 грн., платник ТОВ «Запоріжгаз Збуд» відсутнє.

Наступна інформація була надана Управлінням держаної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя, з чого слідує, що судовий збір не зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, платіжна інструкція яка надана до заяви про видачу судового наказу не містить обов`язкових реквізитів, зазначених вище.

При цьому інша інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що саме за подачу цієї заяви про видачу судового наказу, заявником сплачено судовий збір, відсутня, отже, платіжна інструкція не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.160-167, 258-261, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Копію ухвали суду надіслати заявнику.

Суддя: Л.Г.Карабак