Провадження № 22-ц/4808/517/23
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є.,

за участю секретаря Кузів А.В.

учасники справи

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідачі Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа», Приватне підприємство «Коврижних»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року, ухвалене судом у складі судді Антоняк Т.М.,

у справі запозовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як правонаступників ОСОБА_3 , до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа» Приватного підприємства «Коврижних» про визнання майнових прав на об`єкти інвестування,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеними позовними вимогами, в березні 2018 року подав заяву про зміну позовних вимог, в обґрунтування яких вказав, що між ним та ПП «Коврижних» (далі «забудовник») 11 липня 2005 року було укладено договір №11-05 про пайову участь у будівництві. Відповідно до вказаного договору ПП «Коврижних» приймає ОСОБА_3 у пайове будівництво однокімнатної квартири загальною площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в 27-квартирному житловому будинку АДРЕСА_1 .

Також між ним та ПП «Коврижних» 12 липня 2005 року укладено договір №12-05 про пайову участь у будівництві, за умовами якого ПП «Коврижних» приймає ОСОБА_3 у пайове будівництво 2-х кімнатної квартири загальною площею 68 кв.м., яка розміщена на 8-му поверсі в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.3 вказаних договорів позивач бере на себе зобов`язання по інвестуванню коштів на будівництво багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.1 Договору №11-05 від 11 липня 2005 року вартість будівництва одного квадратного метра однокімнатної квартири площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , на день підписання договору складає 2 410, 85 грн. Загальна вартість об`єкту інвестування, а саме: однокімнатної квартири площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 складає 110 899 грн.

Пунктом 2.1 Договору №12-05 від 12 липня 2005 року вартість будівництва одного квадратного метра двокімнатної квартири площею 68 кв.м., яка розміщена на 8-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 , на день підписання договору складає 2 410, 85 грн. Загальна вартість об`єкту інвестування, а саме: двокімнатної квартири площею 68 кв.м., яка розміщена на 8-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 складає 163 937 грн.

27 жовтня 2010 року між ПІ «Коврижних» та позивачем було укладено попередній договір №1366, предметом якого є взаємний обов`язок сторін укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартир та нежитлового приміщення, що розташовані в будинку, що будується за адресою: АДРЕСА_1 протягом трьох місяців після введення продавцем будинку в експлуатацію.

Згідно п.1.4 попереднього договору від 27 жовтня 2010 року, вказана характеристика квартир та нежитлового приміщення, що є предметом цього договору: однокімнатна квартира на 7-му поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 46 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира на 8-му поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 68 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, що знаходиться в цокольному поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 48 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.5 попереднього договору від 27 жовтня 2010 року №1366, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу квартир, позивачу було передано документи, що підтверджують здійснену ним оплату квартир, а саме: договори про пайову участь у будівництві №11-05 від 11.07.2005 року та №12-05 від 12.07.2005 року.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, «покупець» передав «продавцю» грошові кошти в суму 24 000 грн.

22 квітня 2011 року до попереднього договору від 27 жовтня 2010 року №1366 були укладені зміни №355.

Повний розрахунок та відсутність фінансових порушень інвестування з боку позивача підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 07 липня 2008 року на суму 163 937 грн відповідно до Договору про пайову участь №12-05 від 12 липня 2005 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру від 14 липня 2008 року на суму 110 899, 85 грн відповідно до договору про пайову участь №11-05 від 11 лишня 2005 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру №02-10-2010 від 27 жовтня 2010 року на суму 24 000 грн. відповідно до попереднього договору від 27 жовтня 2010 року.

Позивачу стало відомо, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником об`єкта нерухомого майна від 01.06.2017 року об`єкта незавершеного будівництва 27-и квартирного житлового будинку готовністю 57% по АДРЕСА_1 є Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив» «Добра справа».

20.03.2017 року Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зареєстровано Декларацію про початок будівельних робіт №ІФ98 будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , генеральний підрядник ОК ЖБК «Добра справа», в якій вказано, що загальна кількість квартир у будинку складає: однокімнатних 22 та двохкімнатних 22, тобто відповідач здійснив перепланування 27-ми квартирного будинку на 42-х квартирний будинок.

Зазначив, що оскільки право продажу об`єкту інвестування набув ОК «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»», існує реальна можливість розпорядження спірним майном на користь інших осіб.

У зв`язку з викладеним просив суд визнати за ним майнове право на об`єкт інвестування на однокімнатну квартиру загальною площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»;

визнати за ним майнове право на об`єкт інвестування на двохкімнатну квартиру загальною площею 68 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»;

визнати за ним майнове право на об`єкт інвестування на нежитлове приміщення загальною площею 48 кв.м., яке розміщено в цокольному поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа».

Позивач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2021 року залучено до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача Приватне підприємство «Коврижних».

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року заявлені вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як правонаступниками ОСОБА_3 , право власності на майнове право на об`єкт інвестування, а саме: на однокімнатну квартиру загальною площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»;

на двохкімнатну квартиру загальною площею 68 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа»;

на нежитлове приміщення загальною площею 48 кв.м., яке розміщено в цокольному поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 - як частину об`єкту незавершеного будівництва № 101, який належить на праві власності Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа». Вирішено питання розподілу судових витрат по судовому збору. Судом вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 травня 2023 року стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9000, 00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа» звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справ, які суд визнав встановленими, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з укладених між сторонами правочинів вбачається, що кошти сплачені за договорами про пайову участь у будівництві №11-05 від 11.07.2005 року та №12-05 від 12.07.2005 року були зараховані в якості оплати за попереднім договором №1366 від 27.10.2010 року. Отже сторони за спільною домовленістю замінили зобов`язання за договорами про пайову участь у будівництві №11-05 від 11.07.2005 року та №12-05 від 12.07.2005 року на зобов`язання за попереднім договором №1366 від 27.10.2010 року, тому з цього моменту самі договори про пайову участь у будівництві №11-05 від 11.07.2005 року та №12-05 від 12.07.2005 року припинили свою дію, а кошти за цими договорами були зараховані як оплата за іншим договором.

Скаржник посилається на те, що відповідно до п. 2.3. попереднього договору №1366 від 27.10.2010 року сторони зобов`язувались укласти договір купівлі-продажу квартир та нежитлового приміщення не пізніше 30-ти (тридцяти) днів з моменту здачі будинку в експлуатацію, отримання продавцем документів власності на квартиру, про що продавець зобов`язаний протягом п`яти днів попередити про це покупця, але не пізніше як до 1 кварталу 2012 року.

Пункт 2.4. Попереднього договору передбачає, що сторони погоджуються, що термін для укладення Договору купівлі - продажу квартири може бути продовжений за взаємною згодо Сторін про що укладається Додатковий договір.

Скаржник звертає увагу суду на той факт, що позивачем не надано суду доказів про укладання додаткового договору про продовження терміну укладання попереднього договору, тобто строки для укладення основного договору не змінювались.

Зазначив, що положеннями ЦК України й іншими актами цивільного законодавства, не передбачено такого правового наслідку невиконання попереднього договору, як відшкодування збитків у спосіб визнання права власності на річ, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу або у спосіб визнання права власності на майнові права.

Примусове виконання зобов`язання в натурі суперечить вимогам статті 635 ЦК України про правові наслідки порушення зобов`язання за попереднім договором і положенням статті 321 ЦК України про непорушність права власності, за таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати лише на відшкодування збитків відповідно до частини другої статті 635 ЦК України та зазначив, що оскільки на виконання умов попереднього договору між сторонами не було укладено основного договору у визначені сторонами строки, то в силу вимог ч.3 ст.635 ЦК України зобов`язання за попереднім договором №1366 від 27.10.2010 року, укладеним між ПП «Коврижних» та ОСОБА_3 припинилися, посилаючись на правову позицію, які викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі №303/504/16-ц та у справі №607/15301/18 від 21.04.2021 року.

Скаржник зазначив, що за умовами попереднього договору в позивача виникало тільки право на укладення в майбутньому основного договору, але майнових прав за попереднім договором в позивача виникнути не могло. Таке право виникло б тільки в момент і за умови укладення основного договору. Крім зобов`язань щодо двох квартир за договорам про пайову участь, які були замінені сторонами на зобов`язання щодо цих же двох квартир за попереднім договором, за умовами такого попереднього договору в сторін виникли відносини також щодо нежитлового приміщення. Щодо цього приміщення між сторонами не було укладено ніяких інших правочинів крім попереднього договору в т.ч. не укладалось і договору про пайову участь.

У судовому засіданні представник ОК «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа» - Гуменюк Богдан Степанович апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 та позивачка апеляційну скаргу не визнали, вважають, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ПП «Коврижних» в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку.

Згідно з частинами першою-п`ятої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями

На адресу місця проживання ОСОБА_2 та на адресу ПП «Коврижних» направлялися судові повістки-повідомлення, які повернулися з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без ОСОБА_2 , та представника ПП «Коврижних» по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 сплатив пайові внески у повному обсязі, виконав умови договору інвестування, а тому є правові підстави для визнання за позивачами майнових прав на квартири та нежитлове приміщення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 липня 2005 року між ОСОБА_3 (пайовик) та ПП «Коврижних» (забудовник) укладено договір № 11-05 про пайову участь у будівництві. За умовами якого, забудовник приймає пайовика у пайове будівництво на однокімнатну квартиру загальною площею 46 кв.м., яка розміщена на 7-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 2.2., 2.3 цього договору базова вартість даної квартири становить - 110899, 00 грн. Пайовик здійснює 100% оплату вартості даної квартири, тому на момент її передачі пайовику вартість квартири не змінюється.

Відповідно до п.3.1. вказаного договору забудовник зобов`язується здати об`єкт у першому кварталі 2009 року.

12 липня 2005 року між ОСОБА_3 , (як пайовиком) та ПП «Коврижних» (забудовник), укладено договір № 12-05 про пайову участь у будівництві. За умовами якого, забудовник приймає пайовика у пайове будівництво на двохкімнатну квартиру загальною площею 68 кв.м, яка розміщена на 8-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до пунктів 2.2., 2.3 цього договору базова вартість даної квартири становить -163937, 00 грн. Пайовик здійснює 100% оплату вартості даної квартири 07 липня 2008 року, тому на момент її передачі пайовику вартість квартири не змінюється.

Відповідно до п.3.1. вказаного договору забудовник зобов`язується здати об`єкт у першому кварталі 2009 року.

27 жовтня 2010 року між ПП «Коврижних» та ОСОБА_5 , що діяв від імені ОСОБА_3 , (як покупця) укладено попередній договір № 1366, предметом якого є взаємний обов`язок сторін укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартир та нежитлового приміщення, що розташовані в будинку, що будується за адресою: АДРЕСА_1 , протягом трьох місяців після введення продавцем будинку в експлуатацію.

Згідно п. 1.4. попереднього договору від 27 жовтня 2010 року характеристика квартир та нежитлового приміщення, що є предметом цього договору є: однокімнатна квартира на VII (сьомому) поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 46 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ;

двохкімнатна квартира на VIIІ (восьмому) поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 68 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ;

нежитлове приміщення, що знаходиться в цокольному поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 48 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 вказаного договору, сторони домовилися, що вартість 1м кв. загальної площі квартир в цінах станом на момент укладання договорів про пайову участь у будівництві №11-05, №12-05 від 12 липня 2005 року, складає 2410, 85 грн. Сторони домовились, що вартість 1 м кв. загальної площі нежитлового буде становити 500, 00 грн.

Пунктом 2.1. вказаного договору передбачено, що договорами про пайову участь у будівництві №11-05, №12-05 від 12 липня 2005 року, закріпили домовленість сторін про вартість квартир: однокімнатної квартири, що знаходиться на 7-му поверсі 110899, 00 грн; двохкімнатної квартири, що знаходиться на восьмому поверсі 163937, 00 грн; вартість нежитлового приміщення, що знаходиться в цокольному поверсі площею 48 кв.м становить 24000, 00 грн.

Згідно п. 2.5. попереднього договору № 1366, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення Договору купівлі-продажу квартир, покупець передав продавцю документи, що підтверджують здійснену ним оплату квартир, а саме: договори про пайову участь у будівництві № 11-05 від 11.07.2005 року та № 12-05 від 12.07.2005 року. На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, покупець передає продавцю грошові кошти в суму 24 000,00 грн.

22 квітня 2011 року укладено зміни № 355 до Попереднього договору від 27 жовтня 2010 року № 1366, згідно яких п. 1.4 розділу Попереднього договору: «Предмет договору» викладено в наступній редакції:

однокімнатна квартира на VII (сьомому) поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 46 кв. м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ;

двохкімнатна квартира на VIIІ (восьмому) поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 68 кв. м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 ;

нежитлове приміщення, що знаходиться в цокольному поверсі і згідно технічної документації має загальну площу 48 кв.м. та споруджується на земельній ділянці будинку по АДРЕСА_1 .

Пункт 2.1 розділу попереднього договору: «Вартість предмета договору та порядок розрахунків викладено у новій редакції, згідно якої вартість квартири й нежитлового приміщення встановлено:

однокімнатної квартири на VII (сьомому) поверсі загальною вартістю 46 кв. м становить 110899, 00 грн;

двохкімнатної квартира на VII (сьомому) поверсі загальною площею 68 кв.м. -163937, 00 грн;

вартість нежитлового приміщення, що знаходиться в цокольному поверсі загальною площею 48 кв. м. - 24000, 00 грн.

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 07 липня 2008 року, ОСОБА_3 сплатив 163 937 грн відповідно до договору про пайову участь № 12-05 від 12 липня 2005 року; 14 липня 2008 року сплачено 110 899, 85 грн. відповідно до договору про пайову участь № 11-05 від 11 липня 2005 року. Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 02-10-2010 від 27 жовтня 2010 року на суму 24 000 грн підтверджується сплата відповідно до попереднього договору від 27 жовтня 2010 року.

Згідно п.3 попереднього договору продавець зобов`язався ввести будинок в експлуатацію у IV кварталі 2011 року.

ПП «Коврижних» своїх зобов`язань за укладеним попереднім договором не виконало.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.06.2017 року власником об`єкту незавершеного будівництва 27-ми квартирного житлового будинку готовністю 57% по АДРЕСА_1 є Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив» «Добра справа».

Земельна ділянка на якій розміщений вказаний об`єкт незавершеного будівництва належить ОК ЖБК «Добра справа».

20 березня 2017 року Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зареєстровано Декларацію про початок будівельних робіт № ІФ98 будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , генеральний підрядник ОК ЖБК «Добра справа», в якій зазначено, що загальна кількість квартир у будинку складає: однокімнатних 22 та двохкімнатних 22.

Наказом виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради управління з питань Державного архітектурно-будівельноогго контролю від 04 травня 2018 року №90 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 березня 2016 року № ІФ9.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що ОК «ЖБК «Добра справа», не визнає його майнові права на об`єкт інвестування та відмовляє про включення позивача до членів кооперативу.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою про смерть.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2021 року залучено до участі у справі його правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, встановлений у зобов`язанні, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що предметом позову у цій справі є майнові права на об`єкти інвестування.

Апеляційний суд вважає, що ефективним способом захисту майнових прав на об`єкт інвестування у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також за відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, є визнання за учасником будівництва (пайовиком) майнових прав на об`єкт інвестування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15 (провадження 14-31цс20), від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15 (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13 (провадження № 14-606цс18).

Отже, належним відповідачем у такій справі є забудовник, а обставинами, що підлягають доведенню у справі за позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, є: невиконання забудовником свого обов`язку або відсутність факту введення будинку в експлуатацію, а також факт виконання особою, яка вважає свої майнові права порушеними (учасником будівництва, пайовиком), повної та вчасної сплати пайових внесків.

У цій справі встановлено, і це не заперечується сторонами, що забудовник, з яким укладався договір про пайову участь та попередній договір, не виконав обов`язку ввести в експлуатацію будинок, в якому розташовані квартири, та нежитлове приміщення, майнові права на які просять визнати за позивачами.

У подальшому право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 та на об`єкт незавершеного будівництва - 27-квартирний багатоповерховий житловий будинок готовністю 57 % за цією ж адресою перейшло до ОК «ЖБК «Добра Справа».

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру від 07 липня 2008 року, від 14 липня 2008 року, від 27 жовтня 2010 року ОСОБА_3 сплатив повністю за об`єкти інвестування відповідно за договором про пайову участь № 12-05 від 12 липня 2005 року, № 11-05 від 11 липня 2005 року та попереднього договору від 27 жовтня 2010 року.

На час розгляду справи у суді будинок по АДРЕСА_1 в експлуатацію не введено.

Установивши, що ОСОБА_3 повністю сплатив вартість пайового внеску за нерухоме майно, а також ту обставину, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання відповідачами своїх зобов`язань за договором, суди першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання майнових прав за позивачами на об`єкти інвестування. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі від 12 січня 2022 року № 344/12729/17, від 26 січня 2022 року у справі № 344/9967/17.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, та те, що суд мав застосувати положення ч.2 ст.635 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки у цій справі встановлено, що забудовник з яким укладались договори про пайову участь та попередній договір, не виконав обов`язку ввести в експлуатацію будинок, в якому розташовані квартири та не житлове приміщення, майнові права на які просив визнати за ним позивач. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду у справі від 28 лютого 2018 року №303/504/16, від 21 квітня 2021 року №607/15301/18 є безпідставними, оскільки, у цих постановах відмінні позовні вимоги та фактичні обставини, що характеризують зміст правовідносин та впливають на застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок скаржника.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа» залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2023 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський