Справа № 504/3647/22
Провадження № 2/504/969/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, позов ОСОБА_1 до Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із вказаним позовом, і просила суд встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, за наданими доказами, підтримала свої вимоги.

Представник органу місцевого самоврядування в судове засіданні не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення, причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав:

За життя ОСОБА_2 на підставі державного аакту на право приватної власності на землю серії Р-1 № 466052 належала земельна ділянка, площею 3,66 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Одеський (колишній Комінтернівський, Лиманський) район, територія теперішньої Доброславської територіальної громади (колишня територія Кіровської сільської ради), цільове призначення «ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 12.03.2021 року Лиманським районним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про смерть № 450 від 12.03.2021 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

З матеріалів спадкової справи № 241/2022 заведеної до майна ОСОБА_2 Лиманською державною нотаріальною конторою Одеської області 25.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою до органу нотаріату про прийняття спадщини 25.10.2022 року, тобто із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається зі змісту свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданого Кіровською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, де в графі «Мати» вказана ОСОБА_2

ОСОБА_3 04.03.1995 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 04.03.1995 року відділом ДРАЦС Київської райадміністрації м. Одеси, шлюбне прізвище дружини « ОСОБА_5 ».

Таким чином ОСОБА_1 є рідною донькою померлій ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08.04.2021 року (справа № 461/4869/18) дійшов до висновку, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням цивільного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд приймає до уваги довідку директора клініки «Likarium» від 04.11.2022 року зі змісту якою вбачається, що ОСОБА_1 1972 р.н., проходила курс психотерапії,, у клініці з вересня 2021 року по травень 2022 року, у зв`язку з діагнозом: неврастенія, невроз, панічний розлад.

Відповідно до довідки КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від 02.11.2022 року ОСОБА_1 перебуває на обліку, наглядом та лікуванні лікаря- психіатра з 30.08.2021 року.

Суд вважає, що у заявниці були об`єктивні, непереборні, істотні труднощи у поданні заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки вона тривалий час лікується від психічних розладів, та не мала об`єктивної можливості подати заяву про прийняття спадщини.

На думку суду позивач довела поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Питання судового збору у позові не ставилось, підстав для його розподілу не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Доброславської селищної ради Одеського району Одеської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.К. Барвенко