Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Бурбак Т.В.

(у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шполянської міської об`єднаної територіальної громади про визначення місця проживання дітей з матір`ю,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з нею.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 14 лютого 2018 року вона з ОСОБА_1 уклали шлюб, який був розірваний рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25 травня 2021 року у справі № 710/505/21 за її позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Під час шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки їхнє з відповідачем місце проживання на час народження дітей було зареєстроване в будинку АДРЕСА_1 , то відповідно і місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було зареєстроване за вказаною адресою.

До офіційного розірвання шлюбу вона переїхала разом з дітьми до с. Лебедин Звенигородського району Черкаської області. Там вона познайомилася із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким із липня 2020 року стала проживати однією сім`єю, однак без укладення шлюбу, а уже 13 листопада 2021 року зареєструвала шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них із ОСОБА_7 народився син ОСОБА_8 .

Починаючи з липня 2020 року і по даний час вона та її діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а ОСОБА_9 з перших днів свого народження, проживають разом із ОСОБА_7 в належному йому на праві власності житловому будинку АДРЕСА_2 .

Так, офіційне місце проживання позивача та її чоловіка ОСОБА_7 , їхнього сина ОСОБА_9 зареєстровано у будинку, де вони мешкають.

В цей же час офіційне місце проживання спільних з відповідачем дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, їхні з відповідачем діти починаючи з липня 2020 року по даний час постійно проживають разом з нею у с. Лебедин Звенигородського району.

В цей же час у неї з відповідачем є спір щодо визначення місця проживання їхніх дітей, який полягає в тому, що відповідач категорично не погоджується на згоду на реєстрацію місця проживання дітей в будинку, де вони постійно мешкають більшу частину свого життя, а саме в будинку АДРЕСА_2 .

Отже, реєстрація місця проживання дітей за місцем реєстрації відповідача, а саме у будинку АДРЕСА_1 , де як відомо позивачу не мешкає і сам відповідач, в першу чергу суперечить інтересам дітей, оскільки таким чином вони позбавленні на законодавче закріплення за ними права на користування будинком, де вони мешкають тривалий час, крім цього у позивача були труднощі під час влаштування дітей до дошкільного навчального закладу Лебединської гімназії № 3 в зв`язку з відсутністю реєстрації дітей за фактичним місцем їх проживання в с. Лебедин, тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки рішення суду про визначення місця проживання дітей з матір`ю є підставою для реєстрації їх місця проживання без згоди батька.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення,

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Шполянської міської об`єднаної територіальної громади Бурбак Т.В. у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, та вважала за можливе визначити місце проживання дітей з матір`ю.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення учаників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2018 року, який розірвано рішенням Шполянського районного суду Черкаської області 25.05.2021 року.

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження від 29.05.2018 року серії НОМЕР_1 та від 16.05.2019 року серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 14.07.2022 року № 672, у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

13.11.2021 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.11.2021 року серії НОМЕР_3 .

Від шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.05.2022 року серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 та її малолітні діти: ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з липня 2020 року за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області 13.03.2023 року № 228.

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_7 відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 160758912 від 23.03.2019 року.

Згідно витягів з реєстру територіальної громади № 002155554 від 13.03.2023 року, № 000157067/2022 від 25.07.2022 року, № 000157237/2022 від 25.07.2022 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_8 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 (відповідно до нового адміністративно-територіального поділу) району Черкаської області.

Відповідно до довідки Лебединської гімназії № 3 Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 13.02.2023 року № 4, діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є вихованцями дошкільного підрозділу Лебединської гімназії № 3 Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області у 2022-2023 р.р.

Виконавчим комітетом Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області 13.03.2023 року за вих. № 227 надано позитивну характеристику сім`ї, в якій проживають діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У деклараціях № 0001-934Е-Т900 від 05.10.2020 року, № 001-4М04-7900 від 08.10.2020 року, про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з КНП "Шполянський центр первинної медико-санітарної допомоги ШМР" ОТГ щодо дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 законним представником пацієнтів зазначено ОСОБА_11 .

Постановою від 09.12.2020 року Черкаського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № НОМЕР_6 відкрито виконавче провадження за судовим наказом № 2н/710/89/20, який видано Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету ОТГ Черкаської області Шполянської міської ради, який затверджено рішеням № 252 від 03.05.2023 року, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 28.04.2023 року, виходячи виключно з інтересів дитини, виконавчий комітет як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 з їх матір`ю, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України та ч. 1 ст. 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 4 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей, діючи в інтересах дитини, орган опіки і піклування виконавчого комітету ОТГ Черкаської області Шполянської міської ради, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 з їх матір`ю, ОСОБА_2 .

Критеріями за яких орган опіки і піклування дійшов подібного висновку послугувало те, що у матері створено всі умови для проживання з нею її малолітніх дітей.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, позивач займається вихованням малолітніх дітей, піклується про них, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, із урахуванням віку дітей, суд вважає, що на даний час проживання малолітніх дітей з матір`ю, яка фактично проживає з ними, буде відповідати саме інтересам дітей й позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дітей разом із матір`ю, не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, з урахуванням того, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою сплатила 1073,60 грн. судового збору, 50 % судового збору у розмірі 536,80 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету.

Разом з тим, позивач не просила стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір.

На підставі ст.ст.19, 141, 142, 160, 161 СК України, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 з їх матір`ю - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повернути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 ) з державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору при поданні позову, що становить 536,80 грн.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Повне судове рішення складено 26 травня 2023 року.

Суддя: В. В. Морозов