Справа № 495/6122/22
№ провадження 2/495/93/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом Білгород Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

представника позивача - Гавриленко Є.В., ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Царенко О.О., -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, просить суд: стягнути з відповідача на його користь безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за землю за користування земельною ділянкою площею 0,1552 га, кадастровий номер: :01:001:0049, без правовстановлюючих документів, у розмірі 44 925 грн 67 коп; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником комплексу будівель (реєстраційний номер об`єкта 103 по АДРЕСА_1 , що вбачається до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23 квітня 2018 року.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.05.2021 року № 223 - VІІІ «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 » ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0049, площею 0,1552 га, строком на 49 років для обслуговування складських приміщень, цільове призначення згідно КВЦПЗ В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Пунктом 2 вищевказаного рішення зобов`язано відповідача здійснити відповідні заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки та державної реєстрації права оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дотримуватися положень ст. 95 ЗК України.

Земельна ділянка, площею 0,1552 сформована, кадастровий номер: :01:001:0049, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Водночас, станом на сьогоднішній день договір оренди щодо вказаної земельної ділянки між відповідачем та Білгород - Дністровською міською радою не укладено, отже, особа користується зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгород-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України.

На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, відповідачем 10 жовтня 2022 року наданий відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого просить суд в задоволені позовних вимог Білгород Дністровської міської ради відмовити, просили вирішити питання щодо стягнення судових витрат, однак в ході судового розгляду справи представник відповідача відмовився від вимог щодо сплати витрат на правову правничу допомогу, просить в цієї частині вимоги не розглядати.

Свою не згоду з позовними вимогами мотивує тим, що згідно наказу № 75-01/22 Управління містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради від 05.01.2022 року «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна», розглянувши заяву та відповідні документи гр. ОСОБА_1 про зміну адреси об`єкта нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , було вирішено: Присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «Б» - 65,0 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «К» - 23,3 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «І» - 69,1 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «ї» - 43,4 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 .

За новоствореним об`єктом нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «Г» - 53,6 м2 згідно технічного паспорту), залишити стару адресу: АДРЕСА_1 .

В подальшому відповідач ОСОБА_1 здійснив відчуження вищезазначеного нерухомого майна, а саме: 02 лютого 2022 року, згідно договору дарування, відповідач подарував ОСОБА_3 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 65,0 кв.м., житловою 42,4 кв.м., що складається з житлового будинку під літ. «Б», сарай під літ «А,И», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором дарування від 02.02.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1923; 02 лютого 2022 року, згідно договору купівлі-продажу, відповідач продав ОСОБА_4 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., житловою площею 10,1 кв.м., що складається з житлового будинку під літ «К», сарай під літ - «Є», вбиральня під літ «Ж», душ під літ «З», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1919; 02 лютого 2022 року, згідно договору купівлі-продажу, відповідач продав ОСОБА_5 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею - 69,1 кв.м, житловою площею - 10,3 кв.м, що складається з житлового будинку під літ «І», сарай під літ - «Д», пожежний резервуар під літ «З», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1921; 11 лютого 2022 року згідно договору дарування, відповідач подарував ОСОБА_6 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв.м, житловою 14,7 кв.м., що складається з житлового будинку під літ «Ї», сарай під літ - «Д», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором дарування від 11.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 2463.

Отже, земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на момент подання позовної заяви позивачем користуються: відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Також звертає увагу суду, на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що свідчать про розмір начебто недоотриманої орендної плати позивачем, на які в свою чергу може посилатися суд при прийнятті рішення по справі.

Так відповідно до усталеною практикою Верховного Суду, яким неодноразово зазначалося, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 922/902/18, від 08 серпня 2019 року у справі № 922/1276/18, від 01 жовтня 2019 року у справі № 922/2082/18, від 06 листопада 2019 року у справі № 922/3607/18, від 29 травня 2020 року у справі № 922/2843/19).

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати відповідно із статтями 1212- 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

03 листопада 2022 року представником позивача надана відповідь на відзив, відповідно до якої зазначили, що земельна ділянка, площею 0,1552 га, кадастровий номер: :01:001:0049 є комунальною власністю та сформована як єдина ціла земельна ділянка.

Виключно відповідач звернувся до власника землі Білгород Дністровської міської ради з проханням надати йому в оренду земельну ділянку площею 0,1552, кадастровий номер: :01:001:0049.

27 травня 2021 року Білгород Дністровською міською радою було прийняте рішення № 223-VІІІ про надання в оренду саме відповідачу зазначеної земельної ділянки, площею 0,1552 га, кадастровий номер: :01:001:0049, строком на 49 років для обслуговування складських приміщень.

Вважають, що спірні правовідносини виникли виключно між ними та відповідачем і саме відповідач не виконав взяті на себе обов`язки.

Інші особи на їх думку, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зверталися до Білгород Дністровської міської ради щодо надання їм у користування (оренду) чи у власність земельну ділянку (частину земельної ділянки), площею 0,1552, кадастровий номер: :01:001:0049 та Білгород Дністровською міською радою не приймалося рішення про передачу зазначеним іншим особам земельних ділянок у користування (оренду) чи у власність.

Вважають, що внаслідок відчуження частини нерухомого майна іншим особам не змінилося цільове призначення зазначеної земельної ділянки, отже правовідносини між ними не змінилися.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

23 серпня 2022 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

16 листопада 2022 року Ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито з призначенням її розгляду по сутті справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені.

Представник відповідача в судовому зсіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, вказуючи, що представник позивача не здійснив жодних дій щодо залучення до участі у справи належних відповідачів, що є підставою для відмовлення в задоволені позову.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 27.05.2021 року № 223 - VІІІ «Про надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 », ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0049, площею 0,1552 га, строком на 49 років для обслуговування складських приміщень, цільове призначення згідно КВЦПЗ В.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. (а.с. 13)

Пунктом 2 вищевказаного рішення зобов`язано відповідача здійснити відповідні заходи щодо укладання договору оренди земельної ділянки та державної реєстрації права оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дотримуватися положень ст. 95 ЗК України.

Згідно наказу № 75-01/22 Управління містобудування та архітектури Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород-Дністровської міської ради від 05.01.2022 року «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна», розглянувши заяву та відповідні документи гр. ОСОБА_1 про зміну адреси об`єкта нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , було вирішено: Присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «Б» - 65,0 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «К» - 23,3 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «І» - 69,1 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 ; присвоїти адресу новоствореному об`єкту нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «ї» - 43,4 м2 згідно технічного паспорту): АДРЕСА_1 .

За новоствореним об`єктом нерухомого майна, що утворилось в результаті поділу об`єкта нерухомого майна без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, що належить гр. ОСОБА_1 (загальною площею по літ. «Г» - 53,6 м2 згідно технічного паспорту), залишити стару адресу: АДРЕСА_1 . (а.с. 94)

В подальшому відповідач ОСОБА_1 здійснив відчуження вищезазначеного нерухомого майна, а саме: 02 лютого 2022 року, згідно договору дарування, відповідач подарував ОСОБА_3 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 65,0 кв.м., житловою 42,4 кв.м., що складається з житлового будинку під літ. «Б», сарай під літ «А,И», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором дарування від 02.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1923; 02 лютого 2022 року, згідно договору купівлі-продажу, відповідач продав ОСОБА_4 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 23,3 кв.м., житловою площею 10,1 кв.м., що складається з житлового будинку під літ «К», сарай під літ - «Є», вбиральня під літ «Ж», душ під літ «З», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1919; 02 лютого 2022 року, згідно договору купівлі-продажу, відповідач продав ОСОБА_5 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею - 69,1 кв.м, житловою площею - 10,3 кв.м, що складається з житлового будинку під літ «І», сарай під літ - «Д», пожежний резервуар під літ «З», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1921; 11 лютого 2022 року згідно договору дарування, відповідач подарував ОСОБА_6 житловий будинок під АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв.м, житловою 14,7 кв.м., що складається з житлового будинку під літ «Ї», сарай під літ - «Д», розташованих на земельній ділянці, що знаходиться у фактичному користуванні, що підтверджується договором дарування від 11.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., та зареєстрованого в реєстрі за № 2463.

В своїх позовних вимогах представник позивача зазначає, що внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгород-Дністровський в особі Білгород - Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно вимог ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Вважають, що спірні правовідносини виникли виключно між ними та відповідачем і саме відповідач не виконав взяті на себе обов`язки.

Інші особи на їх думку, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зверталися до Білгород Дністровської міської ради щодо надання їм у користування (оренду) чи у власність земельну ділянку (частину земельної ділянки), площею 0,1552, кадастровий номер: :01:001:0049 та Білгород Дністровською міською радою не приймалося рішення про передачу зазначеним іншим особам земельних ділянок у користування (оренду) чи у власність.

Нормативне обґрунтування.

Згідно зі статтею 206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У частині 1 статті 93 ЗК встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК),

В силу статті 125 ЗК право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 3 ЗУ Про оренду землі об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

За змістом частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно із частинами першою, другою статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із підпунктами 14.1.136,14.1.147, пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

При цьому, згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вищевказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювана; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вина.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 ЦК України).

Натомість предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 предметом розгляду якої були аналогічні правовідносини про стягнення збитків територіальній громаді м. Кременчук в наслідок порушення земельного законодавства та постанови Верховного Суду від 02.06.2021 року у справі № 201/2956/19, зазначено наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав.

Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях.

Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

З урахуванням положень статей 120, 125 ЗК України та статті 1212 ЦК України Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 та постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 року у справі № 913/169/18 зроблено правовий висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Відповідно висновків викладених у пунктах 63, 64, 65, 66, 67, 73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 № 917/1739/17, згідно із якими, положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Отже, в судовому засіданні встановлено, що земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на момент подання позовної заяви позивачем Білгород Дністровською міською радою користуються: відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Таким чином ствердження представника позивача, що саме відповідач ОСОБА_1 є власником комплекту будівель по АДРЕСА_1 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

17 травня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 309/2340/15-ц, провадження № 61-16776св20 (ЄДРСРУ № 96977985) досліджував питання щодо наслідків незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за цим позовом.

Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.

Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)).

Окрім цього, процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків (24 березня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 1316/364/12, провадження № 61-7023св20 (ЄДРСРУ № 96106030).

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 20 січня 2021 року у справі № 203/2/19 (провадження № 61-6983св20).

Суд погоджується з ствердженнями представника відповідача, що позивачем жодних дій не вчинено щодо залучення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , як фактичних користувачів земельної ділянки до участі у справі в якості відповідачів.

Більш того, представник позивача у своєї відповіді на позовні вимоги позивача наполягає на тому, що саме ОСОБА_1 має відповідати за позовом, а інші особи до них не зверталися та рішення відносно них не приймалися.

З урахуванням усього вищенаведеного, на підставі повно та всебічно досліджених доказів, надавши оцінку їх належності, допустимості, достатності, об`єктивності, та у їх логічному взаємозв`язку, виходячи із норм права, що врегульовують дані правовідносини, того, що земельною ділянкою за кадастровим номером :01:001:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на момент подання позовної заяви позивачем Білгород Дністровською міською радою користуються: відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які не залучені до справи в якості відповідачів, що є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад, тому суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог Білгород Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову у задоволені позовних вимог позивачу, вимоги щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79,79-1, 80, 83, 122-125, 152, 156, 206 ЗК України, ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 258, 259, 263-266, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог Білгород Дністровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Білгород - Дністровська міська рада, , що знаходиться за адресою: 67700, Одеська область, м. Білгород Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 26 травня 2023 року.

Суддя: