Справа №760/2602/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у забезпеченні позову

08 лютого 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Костюк В.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та 3% річних.

Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву, відповідно до якої останній просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме: земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8 з кадастровим номером :01:022:0053, площею 0,1291 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки, та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 254,8, житловою прощею 132,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2023 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Митрофанову А.О. Фактично матеріали справи передано судді 06.02.2023 року.

Позивач стверджує, що існує ризик відчуження майна. Метою забезпечення позову є обмеження права відповідача розпоряджатися належними йому майном та унеможливлення відчуження ним майна за рахунок яких позивач потенційно може отримати відшкодування заявлених вимог.

Відтак, невжиття заходів щодо арешту майна відповідача може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на викладене, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку із вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача.

При цьому, не надано доказів належності на праві власності відповідачу майна.

Щодо накладення арешту зокрема на земельну ділянку реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8 з кадастровим номером :01:022:0053, площею 0,1291 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки, та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 254,8, житловою прощею 132,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, за адресою: АДРЕСА_1 які належать відповідачу ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що до заяви про забезпечення позову додано витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна № 208, сформовану 17.02.2020 року та №8 від 17.02.2020 року, відповідно до яких відповідачу ОСОБА_2 , станом на 17.02.2020 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0053, площею 0,1291 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки, та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 254,8, житловою прощею 132,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивачем долучено догори купівлі-продажу житлового будинку та купівлі-продажу земельної ділянки, які укладені 17.02.2020 року.

Разом з тим, відсутні докази про те, що зазначена земельна ділянка та будинок станом на час звернення до суду належить відповідачу ОСОБА_2 , оскільки договори купівлі-продажу та витяги надані суду датовані 17.02.2020 року, тобто вони надані зі спливом трьох років з моменту її формування та на теперішній час може містити неактуальну (застарілу) інформацію.

Таким чином, із урахуванням того, що позивачем не було надано доказів, що на теперішній час земельна ділянка реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8 з кадастровим номером :01:022:0053, площею 0,1291 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки, та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 254,8, житловою прощею 132,3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208, за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно станом на дату подачі заяви про забезпечення позову до суду, а саме: станом на 02.02.2023 року, дійсно належить відповідачу ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя А.О. Митрофанова