Справа № 502/2223/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської радита просили суд встановити факт належності та визнати право власності на спадщину за ними. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі в позові вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка на день смерті проживала в АДРЕСА_1 . Заповітів за життя ОСОБА_4 не складала. Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому належав померлій ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ,які його збудували, була зареєстровані в ньому, але право власності на житловий будинок не оформлювали та не реєстрували. Тобто необхідно встановити факт належності вказаного житлового будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках по частині кожному. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0056), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098851 від 31.03.2004 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3552031, виданого 17.05.2023 року та на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0059), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098851 від 31.03.2004 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3241793, виданого 07.05.2023 року. Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняли чоловік померлої - ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних частках, оскільки проживали разом за однією адресою в АДРЕСА_1 , від спадщини не відмовлялись. На протязі 6-місяців з часу відкриття спадщини в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась і свідоцтва про право на спадщину не видавались, оскільки вони прийняли спадщину фактично відповідно до вимог ст.1268 ЦК України. Крім того, вони вирішили зробити розподіл спадкового майна, а саме: за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на 5/6 частин житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . За ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0056). За ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0059). Жодного спору у них з будь-якою фізичною особою стосовно спадкового майна не має. Як спадкоємці за законом вони мають право на оформлення спадщини відповідно до 1261ЦК України. Інші спадкоємці першої черги відсутні.

В зв`язку з зазначеним, позивачі просили суд:

- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по частині кожному.

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 74,6 кв. метра, житлова площа 36,6 кв. метра), літ. Б літня кухня, в тому числі на частину як власнику і на 2/6 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок ( загальна площа 74,6 кв. метра, житлова площа 36,6 кв. метра), літ. Б літня кухня в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0056), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098851 від 31.03.2004 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0059), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098851 від 31.03.2004 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути та задовольнити справу без його присутності та за відсутністю позивачів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав відзив, в якому просив судрозглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 07.03.1997 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 07.03.1997 року, про що зроблено актовий запис за № 03. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище рос. « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно 11.10.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, запис акта про народження № 556 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Виконкомом Лісківської сільської Ради Кілійського району Одеської області 17.07.1997 р., запис акта про народження № 12 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 20.02.2020 р., Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Одеса/, актовий запис № 101, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0056), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098651 від 31.03.2004 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3552031, виданого 17.05.2023 року та на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0059), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098651 від 31.03.2004 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3241793, виданого 07.05.2023 року.

Відповідно до технічного паспорта від 11.10.2023 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , складається з: літ. А - житловий будинок ( загальна площа 74,6 кв. метра, житлова площа 36,6 кв. метра), літ. Б літня кухня.

Згідно виписки з рішення Лісківської сільської ради № 18- VII-II від 22.12.2015 р. АДРЕСА_1 .

З акту про встановлення фактів від 29.09.2023 р. вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 на момент її смерті були зареєстровані її чоловік ОСОБА_1 та її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаний будинок був побудований спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , але належним чином оформлений не був.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 74827604 від 21.11.2023 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно ОСОБА_4 у спадковому реєстрі відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 74827576 від 21.11.2023 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно ОСОБА_4 у спадковому реєстрі відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. ст. 293, 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає доведеним факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по частині кожному.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в рівних частках по частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 74,6 кв. метра, житлова площа 36,6 кв. метра), літ. Б літня кухня, в тому числі на частину як власнику і на 2/6 частини в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А- житловий будинок ( загальна площа 74,6 кв. метра, житлова площа 36,6 кв. метра), літ. Б літня кухня в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку площею 1,75 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0056), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098651 від 31.03.2004 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на земельну ділянку площею 2,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Одеська область, Кілійський район, Лісківська сільська рада (кадастровий номер :01:003:0059), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №098651 від 31.03.2004 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников