26.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/1644/23
Провадження номер 2/205/1245/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грищук Катерини Петрівни про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить: розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 17.09.2021 року Лівобережним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 807.

Ухвалою суду від 21.03.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грищук К.П., була подана до суду заява, в якій просить надати сторонам у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу строк на примирення 6 (шість) місяців та зупинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи заяву про надання строку на примирення, сторона позивача зазначає, що в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що підставою розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата любові та поваги один до одного. Проте, не дивлячись на такі посилання позивача, відповідачка прикладає зусилля для збереження шлюбу. Час від часу між подружжям виникають дрібні непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, які рідко переходять у конфлікт і носять тимчасовий характер. На теперішній час між сторонами проводяться примирливі процедури щодо збереження спільного шлюбу. Відповідач докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між подружжям. Відповідач має бажання та намір зберегти шлюб та вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим звернулась до суду з даною заявою.

23.05.2023 р. позивач ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подав, зареєстровану в канцелярії, заяву в якій просить провести розгляд справи про розірвання шлюбу без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд невідкладно прийняти рішення без визначення додаткових строків, зазначивши, що на його думку, відповідачка намагається затягнути процес шляхом подання заяви на примирення, однак він категорично проти примирення, яке вважає неможливим. Також вказуючи, що на даний час з відповідачкою тривалий час проживають в різних країнах, зв`язок не підтримують взагалі, у нього з`явились постійні відносини з іншою жінкою, тому збереження шлюбу з відповідачкою для нього є неактуальним, більш того, подальше затягування процесу буде суперечити його інтересам.

25.05.2023 року підповідачем ОСОБА_1 та представником - адвокато Грищук К.П., подано до суду, зареєстроване в канцелярії, клопотання в якому просять провести розгляд без їх участі.

У зв`язку з наданням учасниками справи заяви та клопотання про розгляд справи без участі, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання щодо клопотання відповідача про надання строку на примирення, приходжу наступного висновку.

Статтею 5 СК України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 СК України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу.

Крім того, слід зазначити, що статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Положеннями частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Зі встановлених під час розгляду справи обставин вбачається, що сторони у справі є подружжям, не мають спільних дітей, відповідач вважає можливим примирення з позивачем та збереження шлюбу. Однак, позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем вказуючи та не, що фактично він перебуває у постійних відносинах з іншою жінкою, а з відповідачем проживають в різних країнах і не підтримують стосунків, категорично проти примирення. про що надав окрему заяву.

Таким чином, виходячи з засад сімейного законодавства, яке визначає, що шлюб має добровільний характер і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

З урахуванням наведеного вище, а також те, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, категорично заперечуючи можливість примирення, а також зазначаючи на фактичне існування стосунків з іншою жінкою, суд не вбачає доцільності в наданні сторонам строку на примирення, а отже в задоволенні даної заяви сторони відповідача про надання строку на примирення та зупинення провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 258-260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грищук Катерини Петрівни про надання строку на примирення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Судове засідання по справі відкласти на 08 годину 50 хвилин 03.07.2023 рік, про що повідомити учасників справи.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на у що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н.О. Бізяєва

.