Справа №461/7797/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 листопада 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мисько Х.М.,

за участю секретаря судових засідань Євтушенка В.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Данилко Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подчі позову і до досягнення 23 х років або припинення навчання.

Позовні вимоги обґрунтовує, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків: мати: ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУ Міністерства юстиції ( м. Львів), актовий запис №56778 від 12.10.2005 року. На підставі судового наказу галицького районного суду м. Львова від 02.01.2021 року у справі №466/8248/22, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувались аліменти у розмірі заробітку, починаючи з 21.10.2022 року і досягнення дитиною повноліття. Після досягнення ОСОБА_1 повноліття, стягнення аліментів за судовим наказом припинено. Позивач зазначає, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, батько позивача ОСОБА_2 наполягав, щоб позивач виїхала за кордон та саме там здійснювала навчання. Так, на даний час, позивач прийнята на денну, платну форму навчання в університет ОСОБА_4 , в м. Люблін, Республіка Польща, за спеціальністю туризм та відпочинок , строк навчання до 30.09.2026 року. У зв`язку із навчанням позивач вимушена проживати у м Люблін, Республіка Польща, де орендує житло на підставі договору оренди та несе щомісячні витрати по орендній платі в розмірі 2000 злотих, а також витрати на оплату комунальних послуг, що в зимовий період становить 896 злотих (8064, 00 грн.), а в літній 413 злотих (3717, 00 грн.). Крім цього, позивач зазначає, що нею щомісячно несуться витрати на харчування, орієнтовно в розмірі 800 злотих (7200 грн.), проїзд до місця навчання 100 злотих (900 грн.), на оздоровлення та відпочинок в розмірі 3500, 00 грн. Також позивач навчається в Україні на платній основі на заочній формі навчання, несе витрати 17 700, 00 грн. на рік, що в середньому на місяць, разом з витратами на переїзд на місце навчання становить 1875 грн. Щомісячні витрати, позивач немає можливості нести через молодий вік, неможливості працювати, у зв`язку із зайнятістю навчанням у двох навчальних закладах. Мати позивача ОСОБА_3 надає матеріальну допомогу, однак вона працює головним бухгалтером ТзОВ «Міра Мед» і її доходи не дають повноцінної можливості задовольнити матеріальні потреби позивача. Зважаючи на вказані обставини, просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_5 скерувала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки, відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом. (стаття 55).

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків: мати: ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУ Міністерства юстиції ( м. Львів), актовий запис №56778 від 12.10.2005 року.

На підставі судового наказу галицького районного суду м. Львова від 02.01.2021 року у справі №466/8248/22, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувались аліменти у розмірі заробітку, починаючи з 21.10.2022 року і досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки ОСОБА_6 №RCP/Dp/145/2023 від 12.07.2023 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнято на денну форму навчання за спеціальністю: туризм та відпочинок, термін навчання від 01.10.2023 року по 30.09.2026 року.

Відповідно до Договору про надання платної освітньої послуги №1/8з від 18.08.2023 року, укладений між ОСОБА_8 та Львівським торговельно економічним університетом, ОСОБА_1 є здобувачем вищої освіти, за спеціальністю «Міжнародні економічні відносини» ОПП Міжнародні економічні відносини, заочної форми навчання, строк навчання становить 3 роки 10 місяців, вартість першого (2023-2024) років навчання становить 17 700, 00 грн.

З договору оренди житлового приміщення, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 05.08.2023 року вбачається, що оренда помешкання, за адресою: АДРЕСА_1 становить 2000 злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 05.08.2022 року становить 15 760,00 грн.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 №220 від 30.08.2023 року про розміри нарахованого грошового забезпечення, за період з 01.02.2023 року по 31.07.2023 року становить 213643,29 грн.

Відповідно до довідки, виданої ТзОВ «Міра Мед» №ММ00-000001 від 07.08.2023 року, дохід ОСОБА_3 період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року становить 70 800,00 грн.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною першою статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначалося вище, суд дійшов висновку, що повнолітня донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що відповідач є працездатним. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно.

При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньки матір`ю, як-то визначено ст. 200 СК України.

Згідно з частою 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду з даним позовом 09.10.2023, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60коп.

Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом - 18.09.2023 року і до досягнення 23 х років або припинення навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 )

Суддя Х.М. Мисько