КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 756/872/21 Головуючий у І інстанції -Шевчук А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/6787/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курносова Марія В`ячеславівна, про визнання шлюбного договору недійсним,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курносова Марія В`ячеславівна, про визнання шлюбного договору недійсним.

05.10.2022 року та 26 січня 2023 року позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав передбачених п.3 ч.1 ст257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, просила оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального та матеріального права.

Зазначає, що вказані в оскаржуваній ухвалі, підстави для залишення позову без розгляду не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи. Вказує, що у позовній заяві і у наступних процесуальних документах нею зазначена її адреса фактичного проживання АДРЕСА_1 , що було зроблено для того, щоб її повідомляли саме за цією адресою, однак повідомлення про судове засідання 05.10.2022 року було направлено їй за адресою АДРЕСА_2 . Вказує, що раніше направлені судом першої інстанції копії ухвал від 29.07.2021 року за адресою АДРЕСА_2 та судові повістки не були отримані і повертались до суду.

Вказує, що її представник 04.02.2021 року 11.06.2021 року, та 16.05.2022 року звертався із заявами до суду першої інстанції і зазначеннями своїх поштової, електронної адреси та телефону, однак йому судові повідомлення на судове засідання 05.10.2022 року не надходили.

Щодо висновків суду першої інстанції стосовно можливості брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції вказує, що її представник 26.01.2023 року брав учать в кримінальній справі №761/21401/22 і участь у розгляді справи в режимі відеоконференції знаходячись в судовому засіданні в іншій справі неможлива.

Вказує, що не подавала заяву про розгляд справи у її відсутність так як справа складна і потребувала участь сторони позивача.

Зазначає, що систематично приймала участь у розгляді справи і судове засідання 26.01.2023 року це єдине судове засідання, де сторона позивача була відсутня але подала заяву про відкладення пославшись на поважну причину.

З огляду на викладене вважає, що у суду першої інстанції не було підстав застосовувати п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України і залишати позов без розгляду.

Враховуючи викладене просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Залишаючи позовну заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що будучи належним чином повідомленою позивач в судове засідання на 05.10. 2022 року та 26.01 2023 року не з`явився повторно, що відповідно до ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Проте такий висновок суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно із частинами першої та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Як вбачається з матеріалів справи 16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курносова Марія В`ячеславівна, про визнання шлюбного договору недійсним.

01 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та громадським об`єднанням адвокатів м.Києва «Правознавець» в особі голови об`єднання Гриньковського Сергія Петровича укладено договір №0201-01/21 про надання правової допомоги.

Під час звернення до суду з позовною заявою та іншими зверненнями до суду в рамках справи №756/872/21 позивачем та її представником Гриньковським Сергієм Петровичем зазначено її місце реєстрації АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до телефонограми від 15 червня 2022 року позивач повідомлялась про судове засідання призначене на 05.10.2022 року в телефонному режимі за номером НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Оболонського районного суду м.Києва від 20.07.2022 року вбачається, що тимчасово припинено направлення поштової кореспонденції у зв`язку з дефіцитом почтових видатків на забезпечення здійснення судочинства.

В судовому засіданні призначеному на 05.10.2022 року сторона позивача присутня не була. Судове засідання відкладене на 26.01.2023 року. Підтвердження належного повідомлення позивача про судове засідання призначене на 05.10.2022 року в матеріалах справи відсутні.

Судова повістка на судове засідання призначене на 26 січня 2023 року була направлена позивачу на зареєстроване місце проживання на адресу АДРЕСА_2 та повернулась до суду першої інстанції з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»

26 січня 2023 року від представника ОСОБА_1 - Гриньковського С.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника у розгляді Шевченківським районним судом м.Києва кримінальної справи 761/21401/22.

Представник позивача неодноразово, а саме 04.02.2021 року, 11.06.2021 року, 16.05.2022 року звертався до Оболонського районного суду м.Києва з різними заявами з зазначенням своїх та позивача поштової, електронної адреси та телефону.

Однак не зважаючи на це судом першої інстанції поштова кореспонденція направлялась тільки позивачу не за фактичною адресою проживання,а за адресою реєстрації.

Окрім іншого в матеріалах справи відсутні відомості про направлення судових повісток представнику позивача Гриньковському С.П .

За таких обставин висновки суду першої інстанції, що сторона позивача в судові засідання 05.10.2022 року, 26.01.2023 року, про час та місце яких вона була повідомлена належним чином, не з`явилася без поважних причин не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вручення позивачу та його представнику судових повісток на судове засідання призначене на 05.10.2022 року та 26.01.2023 року, а отже позивач та її представник не були належним чином повідомлена.

Що стосується телефонограми від 15 червня 2022 року відповідно до якої позивач була повідомлена про судове засідання призначене на 05.10.2022 року в телефонному режимі за номером НОМЕР_1 , то апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур' єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ч. 9 ст. 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема, мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Отже, повідомлення учасників справи телефонограмою в даній справі не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, а таке повідомлення порушує права сторони.

Такого ж висновку дійшов у своїх рішеннях ВС/КЦС у справах № 216/3765/16-ц від 12.04.2021 року та №295/8610/15-ц від 10.09.2021року.

Враховуючи наявність у суду відомостей про електронну пошту сторони позивача та враховуючи призупинення відправки поштової кореспонденції Оболонським районним судом м.Києва, що вбачається з відповідної довідки (а.с.152) суд повинен був обрати інший спосіб повідомлення позивача та його представника, проте цього зроблено не було.

В цьому випадку суд обрав такий спосіб повідомлення як сповіщення сторони телефоном, що підтверджується телефонограмою від 15.06.2022 року (а.с. 150).

Згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 2 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСУ) від 07 листопада 2016 року № 227 (далі - Тимчасовий регламент), документи можуть бути надіслані користувачеві судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі. Реєстрація користувача відбувається шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми, із зазначенням певних відомостей для отримання процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства, після реєстрації в Системі і генерації адреси електронної пошти користувач повинен подати до суду заявку, згідно з шаблоном, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України».

Суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, кримінального провадження, якщо такий учасник зареєстрований у Системі як користувач (пункт 1 розділу 4 Тимчасового регламенту).

Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу 1 Тимчасового регламенту електронна адреса - адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені "mail.gov.ua".

За таких обставин суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати повістку позивачу та його представнику у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Системі, чого зроблено не було.

Така ж позиція Верховного суду викладена в постанові від 27.10.2021року, по справі № 279/5407/20.

Повістка про судове засідання призначене на 05.10.2022 року у паперовій формі ані позивачу ані його представнику не надходила. В матеріалах справи відсутні відомості про вручення позивачеві та його представникові судової повістки на судове засідання призначене на 05.10.2022 року.

Таким чином судом порушено порядок повідомлення позивача про день та час розгляду справи, що свідчить про відсутність підстав для залишення позову без розгляду відповідно до ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 05 жовтня 2022 року, а отже відсутня ознака повторної неявки.

Окрім іншого позивачем подано клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 26 січня 2023 року з посиланням на зайнятість адвоката в іншому судовому процесі в кримінальній справі. Однак суд першої інстанції дане клопотання до уваги не взяв та безпідставно застосував п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Аналізуючи норми ЦПК України апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про залишення позову без розгляду з метою дотримання завдання щодо справедливого та своєчасного розгляду спорів врахуванню підлягають попередня поведінка учасника справи, можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, можливість прибути у судове засідання та скористатися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах №802/562/18-а, №826/4504/17, звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2022 року у справі №260/4504/20.

З матеріалів справи вбачаються, що сторона позивача відвідувала попередні судові засідання, зловживань процесуальними правами не допускала.

Отже, враховуючи вищенаведені правові висновки та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви, оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження належного повідомлення позивача на судове засідання призначене на 05 жовтня 2022 року та 26 січня 2023 року, а на судове засідання призначене на 26 січня 2023 року представником позивача подано обґрунтоване клопотання про перенесення розряду справи у зв`язку з зайнятістю представника в судовому засіданні з розгляду кримінальної справи.

Таким чином вбачається, що у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви позивача без розгляду із підстав, зазначених ч. 1 ст. 257 ЦПК України, так як позивач не був належним чином повідомлений про час та день судового розгляду, а отже була відсутня ознака повторності неявки позивача (його представників) до суду без поважних причин.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 січня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник