ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м.Суми

Справа №591/6388/22

Номер провадження 22-ц/816/1686/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2023 року, ухваленого у складі судді Сидоренко А.П., в м. Суми,

у с т а н о в и в:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Пєтухова А.Ю., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням суду з нього на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 березня 2018 року.

Зазначає, що у позивача відбулись зміни сімейного та матеріального стану, у зв`язку з укладенням нового шлюбу, народження ще однієї дитини в цьому шлюбі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплати аліментів на утримання вказаної дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вважає, що діти народженні в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Враховуючи вищевикладене, просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника податків ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання законної сили судового рішення до повноліття дитини.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пєтухова А.Ю. до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Пєтухов А.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, невідповідність його нормам матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що не було взято до уваги, що на момент звернення до суду позивач не мав у власності ані транспортних засобів, ані іншої нерухомості, що не змінилося і на сьогоднішній день.

Зазначає, що позивач звернувся з позовом після того, коли настали підстави для такого зменшення, а саме: народження другої дитини та стягнення аліментів на її утримання, а тому, на його думку, твердження щодо відчуження нерухомості та транспортних засобів не мають місця, оскільки подія відбулася задовго до того як відбулися зміни сімейного та майнового стану.

Вважає, що оскільки наразі позивач є боржником ще за одним виконавчим провадженням по сплаті аліментів, то це є не покращенням, а погіршенням майнового стану.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 просить рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Пєтухова А.Ю. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки явка до апеляційного суду сторін є необов`язковою, позиція позивача та його представника є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 19 березня 2018 року (справа № 591/1241/18, провадження № 6/1805/76/19) з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12 березня 2018 року (а.с. 14).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного управління юстиції у Сумській області Калусенко А.І. 11 березня 2019 року відкрито виконавче провадження за судовим наказом по справі №591/141/18 (ВП № 58582958) про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивач 17 червня 2021 року уклав шлюб зі ОСОБА_6 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_7 », про що Сумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблено актовий запис №198 (а.с. 10).

У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини від 24 листопада 2021 року, зареєстрованим Сумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та зроблено актовий запис № 122 (а.с. 11).

13 жовтня 2022 року Сумським районним судом Сумської області видано виконавчий лист за рішенням цього суду від 05 вересня 2022 року по справі № 587/203/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24 січня 2022 року і до повноліття дитини (а.с.16).

Відповідно до постанови від 21 жовтня 2022 року, державним виконавцем Сумського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Юкало І.О. на підставі зазначеного виконавчого листа № 587/203/22 від 05 вересня 2022 року, виданого Сумським районним судом відкрито виконавче провадження №70112279 (а.с. 17).

З відповіді на запит суду Державною податковою службою України Головного управління ДПС у Сумській області від 11 липня 2023 року надано відомості про суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, стосовно позивача та відповідача, за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2023 року, та копії податкових декларацій позивача за період з 2018 року по 1 півріччя 2021 року (а.с. 127-147).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, відповідно до якого зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміну розміру аліментів. Тому вважав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що крім зміни сімейного стану, що полягає у народженні дитини в іншому шлюбі, обставин зміни його майнового стану, зокрема, що майновий стан позивача погіршився.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що відмовляючи у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, суд врахував усі істотні обставини, зокрема і ті, про які йдеться у позові та апеляційній скарзі, навів відповідні мотиви.

Так, суд врахував, що належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану позивача після ухвалення рішення та видачі судового наказу про стягнення аліментів на спільну дитину сторін, а також прийняв до уваги, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, отримує дохід, який, з моменту постановлення наказу про стягнення аліментів, покращився, визначений судом розмір аліментів на сина ОСОБА_3 відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, визначений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, враховуючи право дитини на достойний рівень матеріального забезпечення і обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання спільно дитини сторін, не може бути безпідставно заниженим.

Посилання в апеляційній скарзі про зміни сімейного стану, а саме народження ще однієї дитини в іншому шлюбі та зміни матеріального стану - стягнення аліментів на другу дитину, без доведення погіршення у зв`язку з цим майнового стану платника аліментів, не впливають на правильність ухваленого рішення.

Слід зазначити, що зміна сімейного стану позивача, у тому числі народження іншої дитини, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

У правовідносинах, рішення суду в яких переглядається апеляційним судом, підставою для зменшення розміру стягуваних за судовими рішеннями аліментів на утримання дитини, є погіршення майнового стану платника аліментів, проте, всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту такого погіршення свого майнового стану, як платника аліментів, після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на дитину сторін та на час звернення з позовом, яке б було підставою для зменшення розміру аліментів у порядку ст. 192 СК України.

Відповідно до судового рішення розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища платника аліментів не буде спрямоване на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пєтухова Андрія Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов