КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/887/23 Головуючий у 1 інстанції: Лещенко О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання кредитного договору нікчемним, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 24.08.2018 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу

№ НМКФТ-0988-25158195 на умовах товарного кредиту.

Вказував, що АТ «ПУМБ» (надалі - Відповідач/Банк) позивачу було надано заяву на приєднання до Договору комлексного банківського обслуговування фізичних осіб за №201 та було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та кредитну картку за номером рахунку НОМЕР_2 від 24.08.2018 року зі встановленням кредитного ліміту 1000 гривень.

На запитання позивача навіщо йому ця кредитна карта йому відповіли, що без неї неможливо буде оформити договір купівлі-продажу на товар, і він придбав у ТОВ «САВ-ДІСТРИБЬЮШН». Позивач, будучи юридично неосвіченою особою, погодився та підписав вищевказану заяву № 201.

Вважав, що не було дотримано форму договору, оскільки він підписав лише заяву-анкету, а відтак, не був ознайомлений з Правилами та Умовами надання банківських послуг та таких від банку не отримав, чим порушено Закон України "Про споживче кредитування". Банк AT «ПУМБ» одночасно нараховує неустойку та штрафи, що суперечить вимогам ЦК України. Разом з тим, банк самостійно встановлює та змінює кредитний ліміт, що не погоджувалось з позивачем.

Зазначав, що 27.08.2019 року основний договір купівлі-продажу №НМКФТ-0988- 25158195 на умовах товарного кредиту було закрито.

Після чого на кредитній картці позивача самостійно АТ «ПУМБ» збільшено кредитний ліміт та не ознайомлено позивача про це. Позивач скористався кредитною карткою та зняв гроші, але коли почав вносити кошти для погашення кредитної заборгованості, нараховані відсотки були збільшені.

Так, від 28.05.2019 року до 20.08.2022 року позивачем вносились кошти для погашення заборгованості. Після того як позивач зрозумів, що банк не регулює нарахування відсотків та самостійно їх виставляє без жодних умов, які позивач не отримував та не підписував, тобто не погоджував, позивач перестав здійснювати оплату та звернувся із заявами Вх. № NEJ 120/97/56.4.4.1 від 25 жовтня 2022 року щодо умови відносно договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Також вимогою було надати історію транзакції перерахунків за вищевказаним поточним рахунком та кредитною карткою із залишком загального боргу (заява за Вх. № NEJ 120/98/56.4.4.1 від 25 жовтня 2022 року) відносно відомостей про закриття кредиту за номером договору 001 від 24.08.2018 року, відносно договору купівлі-продажу № НМКФТ-0988-25158195, який було укладено 24.08.2018 року та надання історію транзакції перерахунків за вищевказаним кредитом.

Оскільки протягом 30 календарних днів позивачем було направлено скаргу за вх. № NEJ 120/128/07.8 з проханням розглянути його звернення у вигляді (заяв) та переглянути умови укладання договору відносно кредитної картки.

09.01.2023 року отримав від банку AT «ПУМБ» відповідь з деякими пунктами умов кредитного договору за №201, який позивач не підписував, та з яким не був ознайомленим, а лише підписана у зв`язку з юридичною необізнаністю позивача, заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Позивач вважав, що відповідач має ознайомлювати клієнтів з усіма умовами договорів та вручати копію з погодженням двох сторін, а не посилатися на сайт свого банку де постійно проходять зміни, які не мають погоджень двох сторін, що суперечить умові укладання договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Вважав, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку AT «ПУМБ», (www.pumb.ua) неодноразово змінювалися самим банком AT «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (з 24 серпня 2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

На даний час загальна сума внесених позивачем коштів до банку AT «ПУМБ» складає 31878,5 гривень. Позивач вважав, що його права були порушені, а тому договір укладений між ним та банком є нікчемним, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовну заяву задовольнити повністю.

Скарга обґрунтована тим, що не було дотримано форму договору, оскільки підписав лише заяву-анкету, а відтак не був ознайомлений з Правилами та Умовами надання банківських послуг та таких від банку не отримав, чим порушено Закон України «Про споживче кредитування». Банк АТ «ПУМБ», одночасно нараховує неустойку та штрафи, що суперечить вимогам ЦК України.

Разом з тим, банк самостійно встановлює та змінює кредитний ліміт, що не погоджувалось з позивачем.

Такі умови суперечать чинному законодавству. Вважає, що представники банку АТ «ПУМБ» повинні ознайомлювати клієнтів з усіма умовами договорів та вручити копію з погодженням двох сторін, а не посилатися на сайт свого банку, де постійно проходять зміни та не мають погоджень двох сторін, що суперечить умові укладання договору.

Беручи до уваги військовий стан на території України, не у всіх громадян України та клієнтів банку АТ «ПУМБ» є можливість користуватися інтернетом.

Вказує, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку АТ «ПУМБ», (www.pumb.ua) неодноразово змінювалися самим банком АТ «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (з 24 серпня 2018 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані мені Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного зі мною кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Висновок суду про те, що жодна обставина, перелічена у вищевказаних пунктах, згідно яких за ЦК України правочини вважаються нікчемними, відсутня на законних підставах і вважає, що суперечить чинному законодавству та порушує норми матеріального права.

Тому вважає, що права позивача були порушені та Подільський районний суд міста Києва не врахував його доводи з приводу заведення його в оману представником банку АТ «ПУМБ» з приводу підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що стало підставою автоматичного підписання ним публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 06 квітня 2018 року.

Також суд першої інстанції не врахував юридичну назву банку на час підписання заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка згідно коду ЄДРПОУ не відповідає назві теперішнього часу, а саме: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК.

Згідно наданого банком АТ «ПУМБ», Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на їх сайті повна назва юридичної особи відповідає назві - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (скорочене найменування ПАТ «ПУМБ»), згідно затвердженого рішення Правління ПАТ «ПУМБ» протокол №694 від 06 березня 2018 року публічної пропозиції.

Тобто назва юридичної особи з моменту укладання договору по теперішній час змінилася та змінилися умови та реквізити договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та його про це не було повідомлено, хоча в судовому рішенні першої інстанції повністю зазначено, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не був змінений та його умови теж не змінювалися, з якими позивач міг ознайомитися на сайті банку АТ «ПУМБ» (www.pumb.ua) публічно. Як було зазначено ОСОБА_1 під час введення в Україні військового стану з 24 лютого 2022 року у нього можливості користуватися інтернетом не було та він не знав про вищевказаний договір.

В рішенні Подільського районного суду міста Києва наведено постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, з якою позивач не може погодитись тому, що вона стосується Господарського суду України та має спір між юридичними особами, а не фізичною та юридичною.

Погодитись з тим висновком суду, що жодної обставини, переліченої згідно яких за ЦК України правочини вважаються нікчемними - відсутня, не може, адже додержання обов`язкової письмової форми при підписанні ним договору дотримано не було, тому що заява на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ним була підписана, тому що позивача було заведено в оману працівником банку АТ «ПУМБ», і фактично він не погоджував умови публічного договору та не був ознайомлений також з публічною пропозицією ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Тому вважає, що банк АТ «ПУМБ» порушив публічний порядок укладання договору.

Отже, на підставі викладеного вважає, що оскаржуване рішення є не обґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права та таким, що підлягає скасуванню та вважає, що потрібно визнати кредитний договір за заявою № 201 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб за картковим рахунком № НОМЕР_1 за номером рахунку № НОМЕР_3 від 24.08.2018 року у вигляді кредитної картки нікчемним, закрити його та повернути кошти, внесені в період від 28.05.2019 року до 20.08.2022 року за картковим рахунком

№ НОМЕР_1 за номером рахунку № НОМЕР_3 від 24.08.2018 року на рахунок ОСОБА_1 № рахунку НОМЕР_4 в сумі 31 878 грн. 50 коп.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що правочин, що оспорюється позивачем, повністю відповідає вимогам законодавства, складений з урахуванням вимог закону щодо його форми і змісту, а отже відсутні підстави тля визнання його недійсним.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 24.08.2018 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу№НМКФТ-0988-25158195 на умовах товарного кредиту. АТ «ПУМБ» позивачу було надано заяву на приєднання до Договору комлексного банківського обслуговування фізичних осіб за №201 та було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та кредитну картку за номером рахунку НОМЕР_2 від 24.08.2018 року зі встановленням кредитного ліміту 1 000 гривень.

Підтвердженням надання позивачу кредиту є: Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №201, яка була підписана позивачем, паспорт споживчого кредиту від 24.08.2018 року, який також був підписаний позивачем.

Тобто позивач був ознайомлений зі змістом Заяви та Паспорту був ознайомлений, про що свідчить власний підпис.

Позивач, у розділі Заяви «Кредитна картка» зазначив: «Прошу Банк встановити на мій поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою Кредитний ліміт».

Далі у Заяві викладено такі умови: Розрахунковий день - 30 число місяця: платіжна дата 30 число місяця; Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Позивач у Заяві зазначив «Підписанням Заяви підтверджую, що мною отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також, що з правилами користуванням платіжною карткою ознайомлений та зобов`язуюсь їх дотримуватися». Жодних заперечень щодо умов Заяви позивач Банку не висловив.

У Заяві, яка підписана позивачем також зазначено: позивач, підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування; позивач ознайомлений з ДКБО та цілком згоден з ним; всі умови ДКБО позивачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (розділ Заяви «Підтвердження та запевнення»).

В розділі «Кредитна картка» заяви зазначено: прошу відкрити на моє ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку.

У заяві, яка підписана позивачем також зазначено:

- позивач, підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію AT «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування;

- позивач ознайомлений з ДКБО та цілком згоден з ним;

- всі умови ДКБО позивачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (розділ Заяви «Підтвердження та запевнення»).

Правова підстава кредитування на умовах Овердрафту та збільшення кредитного ліміту визначена пунктом 4.1. ДКБО (сторінка 27), до якого відповідач приєднався, підтвердивши приєднання своїм підписом.

4.1.1.Умови надання Овердрафту.

4.1.2.Кредитні кошти у формі Овердрафту за Картковим рахунком можуть бути надані Банком Клієнтам - резидентам України, які Акцептували Публічну пропозицію Банку на укладення цього Договору і обрали відповідну послугу чи Пакет послуг, до наповнення якого входить послуга з надання Овердрафту.

4.1.3.Умови кредитування за Овердрафтом, а саме: розміри Кредитних лімітів, процентні ставки за користування кредитними коштами за Овердрафтом і комісії по Овердрафту, а також графік платежів, розрахунок сукупної вартості Овердрафту та реальної процентної ставки за користування Овердрафтом, виходячи з орієнтовної суми використання Клієнтом Кредитного ліміту у розмірі 1000,00 гривень, визначені в «Умовах надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту» (Додаток №2 до Договору), якщо Сторони не домовились про інші розміри процентної ставки за користування кредитними коштами і комісії по Овердрафту шляхом визначення їх розміру у відповідній Заяві на приєднання до Договору.

4.1.4.Інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту, визначену виходячи з встановленого Клієнту Кредитного ліміту, Клієнт зобов`язаний отримати самостійно у відділенні Банку, в якому була оформлена відповідна Заява на приєднання до Договору.

4.1.5.Кредитні кошти у формі Овердрафту надаються Банком Клієнту на споживчі потреби, а також - для оплати на користь Банку комісії за обслуговування Пакету послуг (в разі несплати такої комісії Клієнтом за рахунок власних коштів за наявності доступного Кредитного ліміту).

4.1.6.При визначенні розміру Кредитного ліміту згідно «Умов надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту» (Додаток №2 до цього Договору), Банк керується внутрішніми нормативними документами Банку та чинним законодавством України. Клієнту може бути встановлено лише один ліміт Овердрафту на умовах надання «Автоматичного овердрафту» або «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» на розсуд Банку. Розмір Кредитного ліміту, встановлений Банком, повідомляється Клієнту шляхом надсилання йому SMS - повідомлення на Номер мобільного телефону Клієнта. У разі незгоди Клієнта із встановленим Банком розміром Кредитного ліміту. Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися у відділення Банку, в якому була оформлена Заява на приєднання до Договору та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду з розміром встановленого Банком Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію та скористався Кредитним лімітом після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку, згода Клієнта з умовами надання Овердрафту вважається підтвердженою.

4.1.7.Проценти за користування кредитними коштами нараховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за Основним боргом/сумою простроченої заборгованості протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня виникнення такої заборгованості (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за Основним боргом/простроченої заборгованості (не включаючи цей день), виходячи з розрахунку 360 (триста шістдесят) днів у році.

4.1.8.Заборгованість за Овердрафтом погашається за рахунок коштів, що надійшли на Картковий рахунок Клієнта, в день їх зарахування на Картковий рахунок. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Овердрафтом в повному обсязі не пізніше, ніж через 60 (шістдесят) календарних днів з дати надання Овердрафту (проведення видаткової Платіжної операції за Картковим рахунком за рахунок Кредитного ліміту). Проценти за користування кредитними коштами і комісія по Овердрафту протягом кожного календарного місяця повинні бути сплачені Клієнтом не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця наступного за звітним.

Отже, умова про збільшення кредитного ліміту та порядок такого збільшення зазначена у ДКБО, згоду на приєднання до якого висловив позивач у заяві.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції що діяла на момент укладення договору) Споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Про намір відмовитися від договору про споживчий кредит споживач повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) до закінчення строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Позивач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових кошів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування».

Заперечень щодо змісту договору, порядку взаємодії у встановлений законом строк позивач Банку не висловив, що також свідчить про його згоду з умовами договору.

Крім того, згідно з Випискою з особового позивач фактично користувалася кредитною карткою та використовувала кредитні кошти.

Станом на 23.01.2023 року позивач має перед Банком кредитну заборгованість у розмірі 13 692,37 грн.

В матеріалах справи відсутні докази того, що з моменту укладення кредитного договору позивач звертався до відповідача з повідомленнями про відкликання згоди на укладення договору.

Крім того, згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому законом надані відповідні пільги.

Чинне законодавство України передбачає право встановлення цивільних правовідносин на умовах публічного договору.

Ні ЦК України, ні Закон України «Про банки і банківську діяльність», а також жодні інші нормативні акти не встановлюють заборони на взаємодію між контрагентами в рамках публічного договору.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Банку, а Банк, керуючись

ст. 633 ЦК України, запропонував позивачу публічний договір (ДКБО) для здійснення банківського обслуговування. Пропозиція Банку укласти ДКБО по результату звернення Позивача до Банку відповідає нормам цивільного законодавства.

Підписанням Заяви Позивач власноручно підтвердив, що ознайомився і погоджується із ДКБО, як публічною частиною договору.

За п.2.2.1 Розділу І частини 2 ДКБО - Договір вважається укладеним, а умови Публічної пропозиції (ДКБО) Акцептованими Клієнтом з моменту оформлення Заяви на приєднання до Договору за умови подання Клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами Договору.

Пункт 2.2.2. Розділу І частини 2 ДКБО - дата набрання чинності Договору визначається Заявою на приєднання до Договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору.

Згідно з п.2.2.5 Розділу І частини 2 ДКБО - підписанням Заяви на приєднання до Договору Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору.

На сторінці другій ДКБО (преамбула) зазначено:

ПАТ «ПУМБ» відповідно до cт.641 ЦК України оголошує публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції. Ця Публічна пропозиція розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua (надалі - «Сайт Банку»), набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на Сайті Банку заяви про її відкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозиції.

ПАТ «ПУМБ», діючи на підставі ст.ст.641 та 644 ЦК України, звертається з цією Публічною пропозицією надання послуг фізичним особам у передбаченому порядку та на обумовлених умовах, із застосуванням встановлених ПАТ «ПУМБ» Тарифів, які оприлюднені на Сайті Банку та/або розміщені у доступних для клієнтів місцях надання Банком послуг.

Акцепт цієї Публічної пропозиції (приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) здійснюється фізичними особами у місцях надання Банком послуг на підставі cт. 634 ЦК України шляхом оформлення Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умови подання документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану. Приєднання фізичних осіб до Договору відбувається в цілому, Клієнт не може запропонувати Банку свої умови Договору.

На сайті Банку, посилання на який є в Заяві (pumb.ua) у розділі «Про банк» знаходиться строка «Звернення та безпека», заходячи на яку одразу є посилання на «Архів файлів».

В «Архіві файлів» розміщені усі редакції ДКБО.

Позивач, який погодився з тим, що ДКБО є публічною частиною договору, розміщеною на сайті Банка, не був позбавлений можливості у будь-який момент зайти по вищевказану адресу і ознайомитися з редакціями ДКБО.

Обмежень прав клієнтів на ознайомлення із ДКБО ніколи не відбувалося - клієнт не обмежується ні в часі, ні в доступі до інформації.

Відповідач погодився із запропонованим порядком взаємодії - на запропоновану правову конструкцію кредитування шляхом підписання Заяви і ДКБО (індивідуальної та публічної частини договору). У ДКБО міститься перелік банківських послуг і детальні умови банківського обслуговування в розрізі конкретно визначених послуг.

Отже, судом не встановлено доказів того, що позивач був обмежений в отриманні будь-якої інформації, що стосується укладеного кредитного договору.

Також, позивач, поряд із заявою, підписав «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит».

Паспорт споживчого кредиту був підписаний до моменту підписання позивачем Заяви.

Мета підписання Паспорту - ознайомлення Позивача з детальними умовами кредитування. Паспорт споживчого кредиту був наданий Відповідачу на ознайомлення і підписання на виконання вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування».

Розділом 3 Паспорту споживчого кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживча» визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту; строк кредитування, мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту - безготівковий переказ.

Відповідно до Розділу 4 Паспорту споживчого кредиту «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» передбачено процентну ставку; тип процентної ставки; щомісячна комісія за обслуговування кредиту.

Також зазначені відомості про: загальні витрати за кредитом; орієнтована загальна вартість кредиту, реальна річна процентна ставка.

У розділі 5 Паспорту споживчого кредиту зазначені детальні умови щодо порядку повернення кредиту з платіжними періодами, розміром основної суми, процентів.

У розділі 6 Паспорту споживчого кредиту «Додаткова інформація» передбачена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту

У Паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про: кредитодавця; суму кредиту; строк кредитування; мету отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача.

Паспорт споживчого кредиту був наданий позивачу попередньо в якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит в порядку ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Після ознайомлення з інформацією про споживчий кредит, яка наведена у Паспорті споживчого кредиту, позивач підписав Заяву.

Паспорт споживчого кредиту, підписаний 24.08.2018 року представником Банку і позивачем, є офертою Банку, яка містить істотні умови, притаманні кредитному договору.

Заява, підписана позивачем, є письмовою відповіддю - акцептом, що також містить істотні умови кредитного договору.

Підписання 24.08.2018 року позивачем і представником Банку оферти та акцепту, що містять істотні умови кредитного договору (Паспорту споживчого кредиту і Заяви), підтверджує укладення кредитного договору і домовленість Сторін щодо подальшої взаємодії в рамках кредитних правовідносин.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Факт отримання відповідачем грошових коштів у сумі підтверджується наданими у якості доказів матеріалами - Заявою, Паспортом споживчого кредиту, Випискою з особового рахунку позивача. Зокрема, із Виписки з особового рахунку позивача слідує, що позивач часткового погашав кредитну заборгованість, а також частково погашав заборгованість за процентами, що підтверджує факт укладення договору, виконання його умов та згоду позивача на момент погашення заборгованості з умовами кредитного договору.

Тому, враховуючи те, що Заява і Паспорт споживчого кредиту підписані (Банком і позивачем), які мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору, а умови Заяви і Паспорту споживчого кредиту містять повну інформацію щодо умов кредитування, відповідно до норм ЦК України і Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору між сторонами.

Крім того, ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» передбачені умови, які мають бути відображені в договорі про споживчий кредит.

Укладений між Банком і позивачем договір відповідає усім цим зазначеним умовам.

Також судом не встановлені порушення відповідачем вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема ст. 6 цього Закону - усі умови, визначені у ст. 6 цього Закону в Заяві, ДКБО, Паспорті споживчого кредиту зазначені:

- банк надав позивачу у письмовій формі всю необхідну, детальну інформацію, яка стосується кредитування;

- банк запропонував позивачу порядок взаємодії на умовах Заява та ДКБО (Публічної пропозиції));

- позивач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписано особисто Заяву і Паспорт споживчого кредиту, підтверджено у Заяві приєднання до ДКБО;

- сторони (Банк і Позивач) узгодили усі істотні умови а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, умови повернення кредиту, нарахування та сплату відсотків, порядок зміни та припинення ді договору, відповідальність Сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно п. 1 ст. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`яків є договір та інші правочини.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2021 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048-1-52, 1054-1055), ст. 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав, з яких правочин може бути визнаний недійсним. Зокрема, правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільно дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В даному випадку, Банк і Позивач:

-досягли згоди з усіх істотних умов кредитування;

-мали необхідний обсяг цивільної дієздатності

-волевиявлення Сторін було вільним і відповідало внутрішній волі сторін

-на момент укладення договору та протягом його строку дії позивач не заявляв жодних вимог/заперечень/пропозицій щодо незгоди з умовами договору.

Позивачу було надано вичерпну інформацію щодо умов кредитування - інформацію щодо орієнтованої сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки, графіку погашення та інше, що підтверджується Заявою, Паспортом споживчого кредиту, а позивач своїм підписом засвідчив, що ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування, що відображені в підписаній Позивачем Заяві, Паспорті споживчого кредиту.

Позивач фактично отримав кредит, користувався ним, добровільно частково сплачував заборгованість.

Відтак, умови кредитного договору були прочитані позивачем та цілком зрозумілі ним.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 зазначено, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

В резолютивній частині позовній заяві позивач просить суд визнати кредитний договір нікчемним.

Нікчемними за законом вважаються правочини що вчинені:

1. без додержання обов`язкової письмової форми (для яких встановлена законом виключно письмова форма)

2. без додержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення;

3. малолітньою особою за межами своєї цивільної дієздатності;

4. особою, цивільна дієздатність якої обмежена за межами її цивільної дієздатності

5. без дозволу органів опіки та піклування;

6. якщо своєю суттю порушують публічний порядок.

Рішення суду щодо недійсності цих правочинів не вимагається.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що жодна обставина, перелічена у вищевказаних пунктах, згідно яких за ЦК України правочини вважаються нікчемними - відсутня.

Письмова форма договору дотримана, позивач і Банк наділені цивільною дієздатністю, договір не порушує публічний порядок.

За частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо вони суперечать принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно зі статтею 47 Закону України від 07 грудня 2000 року «Про банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Отже, Закон не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту....»

Суд першої інстанції вірно вважав доведеним, що позивач під час укладення договору ознайомлювався з його текстом та змістом в цілому, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловлював, а зміст договору, як вбачається з вищенаведеного, жодним чином не порушує його законних прав та інтересів.

Су вірно вважав, що посилання позивача на те, що АТ «ПУМБ» не ознайомлював його з інформацією про умови кредитування, не надав йому розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, не обґрунтував належними документами суму плати за обслуговування кредиторської заборгованості, чим фактично ввів в оману позивача, оскільки позивач є юридично неосвіченою особою, не відповідають дійсності, а відтак відсутні будь-які підстави, передбачені чинним законодавством, для визнання кредитного договору нікчемним.

Зміст договору, не порушує законних прав та інтересів позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання нікчемним чи недійсним кредитного договору, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ».

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Як наслідок, правочин, що оспорюється позивачем, повністю відповідає вимогам законодавства, складений з урахуванням вимог закону щодо його форми і змісту, а отже відсутні підстави тля визнання його недійсним.

Також, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.09.2009 року, згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, укладення оспорюваного кредитного договору відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, а відтак, в задоволенні позову суд вірно відмовив, з чим і погоджується апеляційний суд.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: