ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4705/23 Провадження 2/636/1779/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Ананьєва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить винести рішення, згідно якого розірвати шлюб з відповідачем, який було укладено 21.11.2009 року та зареєстровано відділом РАЦС по місту Чугуєву Чугуївського МРУЮ Харківської області, зроблено актовий запис за № 320, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем вони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак, у зв`язку з тим, що спільне життя між ними, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та життя в цілому не склалось, шлюбні відносини між ними з квітня 2023 року припинені, наразі вона з дітьми проживає за кордоном, сімейних відносин як подружжя вони не підтримують, у зв`язку з чим позивач вважає, що сім`я остаточно розпалась та примирення між ними неможливе.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що він дітям допомагає, спілкується з ними, постійно перераховує гроші на їх утримання, однак, є ймовірність того, що його допомога може зменшитись, оскільки він утримує дві квартири, які належать позивачу, що просив врахувати при ухваленні рішення про стягнення аліментів, так як його дохід складається лише із заробітної плати.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимога підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2009 року відділом РАЦС по місту Чугуєву Чугуївського МРУЮ Харківської області між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 320. У даному шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 21.05.2010 та серії НОМЕР_3 від 03.11.2017.

Згідно із ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та життя в цілому не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, фактично сім`я припинила своє існування, у зв`язку з чим сім`я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.11.2009 року відділом РАЦС по місту Чугуєву Чугуївського МРУЮ Харківської області, актовий запис № 320.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 15.09.2023, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.А. Оболєнська