ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9124/23 Справа № 2-н-2182/11 Суддя у 1-й інстанції - Феняк О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

29 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакова В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

учасники справи:

заявник (боржник) ОСОБА_1 ,

стягувач Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг цивільну справу № 2-н-2182/11 за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу виданого Дружківським міським судом Донецької області від 09 грудня 2011 року у справі № 2-н-2182/11,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 20 липня 2023 року (суддя Феняк О.Р.), -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу виданого Дружківським міським судом Донецької області від 09 грудня 2011 року у справі № 2-н-2182/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь КП «Вода Донбасу» заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 01.08.2011 в розмірі 8614,23 грн. та стягнуто солідарно судовий збір в розмірі 94,10 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що копію судового наказу заявниця отримала лише 10 лютого 2022 року. 16 лютого 2022 року заявниця звернулася до Дружківського міського суду Донецької області із заявою по скасування судового наказу у справі № 2-н-2182/11, яку було повернуто заявниці без розгляду 21 лютого 2022 року через пропуск строку звернення до суду з такою заявою. Підставами для скасування судового наказу заявниця вказує наступне: КП «Вода Донбасу» не додано договору про надання послуги; сума заборгованості є необґрунтованою; судовим наказом від 18.05.2011 у справі №2-н-443/11, виданим Дружківським міським судом Донецької області вже було стягнуто заборгованість за період з 01 червня 2010 року та 01 лютого 2011 року, що свідчить про подвійне стягнення заборгованості за вказаний період. Також, вказує, що має поважну причину пропуску процесуального строку, встановленого для звернення з заявою про скасування судового наказу, якою називає військову агресію російської федерації проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року та триває до теперішнього часу, а також тим, що повернення без розгляду заяви від 16 лютого 2022 року заявниця дізналася лише 17 липня 2023 року. На підставі вказаного просила суд поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу № 2-н-2182/11 від 09 грудня 2011 року, скасувати зазначений судовий наказ та допустити його поворот стягнувши з КП «Компанія «Вода Донбасу» отримані кошти в розмірі 8614,23 грн. та судовий збір в розмірі 94,10 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 липня 2023 року клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування наказу Дружківського міського суду Донецької області виданого 09 грудня 2011 року у справі № 2-н-2182/11 залишено без задоволення. Заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу виданого Дружківським міським судом Донецької області 09 грудня 2011 року по справі № 2-н-2182/11 повернуто ОСОБА_2 без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що сама заявниця зазначає, що судовий наказ Дружківського міського суду Донецької області від 09 грудня 2011 року по справі № 2-н-2182/11 отриманий нею в лютому 2022 року. Твердження заявниці про отримання нею судового наказу 10 лютого 2022 року, свідчить, що в такому випадку 15-ти денний строк для подання заяви про скасування судового наказу закінчився 25 лютого 2022 року, тобто більше року з моменту звернення заявницею з цією заявою до суду. Згідно ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 24 лютого 2022 року, винесеної у справі № 2-н-2182/11, в якій судом було встановлено, що заявниця фактично отримала вказаний судовий наказ 21 червня 2011 року. Вказана ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась. Твердження заявниці, що вказану ухвалу вона отримала лише 17 липня 2023 року матеріалами справи не підтверджується. На підставі вказаного, суд вважав невиправданим поновлення процесуального строку без наявності доказів про поважність його пропуску, оскільки, таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційних скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована доводами, які були викладені у заяві в суді першої інстанції. Також, вважає, що суд залишив заяву без розгляду виключно з формальних підстав, не аналізуючи доводи на обґрунтування підстав для скасування судового наказу, а також доказів про неотримання оскаржуваного судового наказу 21 червня 2011 року і поважності причин пропуску процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності .

Представник КП «Компанія «Вода Донбасу» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області від 09 грудня 2011 року по справі № 2-н-2182/11, за заявою КП «Компанія «Вода Донбасу» про видачу судового наказу стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 8614,23 грн., надані за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнуто солідарно судовий збір в розмірі 94,10 грн.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції відповідає.

Залишаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку строк без задоволення та заяву про скасування судового наказ, повертаючи без розгляду, суд першої інстанції мотивував тим, що сама заявниця зазначає, що судовий наказ Дружківського міського суду Донецької області від 09 грудня 2011 року по справі № 2-н-2182/11 отриманий нею в лютому 2022 року. Твердження заявниці про отримання нею судового наказу 10 лютого 2022 року, свідчить, що в такому випадку 15-ти денний строк для подання заяви про скасування судового наказу закінчився 25 лютого 2022 року, тобто більше року з моменту звернення заявницею з цією заявою до суду. Згідно ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 24 лютого 2022 року, винесеної у справі № 2-н-2182/11, в якій судом було встановлено, що заявниця фактично отримала вказаний судовий наказ 21 червня 2011 року. Вказана ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась. Твердження заявниці, що вказану ухвалу вона отримала лише 17 липня 2023 року матеріалами справи не підтверджується. На підставі вказаного, суд вважав невиправданим поновлення процесуального строку без наявності доказів про поважність його пропуску, оскільки, таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин 3-5 статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити:1) найменування суду, до якого подається заява ;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;3) ім`я (прізвище, ім`я по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог. Самі докази можуть бути подані суду при розгляді заяви про скасування судового наказу.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 360/4485/19).

ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язаний з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Разом із тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі № 164/2138/19.

За твердженнями ОСОБА_1 , судовий наказ вона отримала10 лютого 2022 року. Останнім днем для подання заяви про скасування судового наказу суд першої інстанції вважав 25 лютого 2022 року.

Як на підставу поважності причин пропуску строку, заявниця посилалася на військову агресію російської федерації проти України та її виїзд закордон.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться у прямому причинному зв`язку з такими обставинами (Постанова КЦС ВС від 19 жовтня 2022 року № 398/1739/15 (61-7276св22)).

Однак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявницею не доведено поважність пропуску процесуального строку. До того ж, у заявниці було достатньо часу, починаючи з 10 лютого 2022 року (дня отримання судового наказу), для звернення до суду із захистом своїх прав, яким вона у встановлений законом строк не скористалася.

Підстави поновлення строку, які вказує ОСОБА_1 не є безумовними з огляду на тривалий проміжок часу між отриманням судового наказу та заявою про його скасування, що складає понад один рік. Обґрунтованих обставин через які заявниця не мала можливості своєчасно звернутися до суду, в апеляційній скарзі не зазначено. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію заявницею своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від неї дій, заявниця суду не надала

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Отже, враховуючи, вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду клопотання про поновлення строку звернення до суду з заявою про скасування наказу та про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права,підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко