Справа №:755/6124/23
Провадження №: 2/755/3726/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р.року Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О., розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Суддя, дослідивши заяву та подані в її обґрунтування матеріли, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно інформації щодо реєстрації місяця проживання позивач та відповідачів в м. Києв не мають зареє трованого місця проживання.

З позовної заяви вбачається, що позивач зазначив місце реєстрації відповідачів м. Хорол.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого, правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Звертаючись до суду із позовом позивач просить змінити розмір сплати аліментів визначений в частці від доходу на на розмір, що відповідає 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, фактично просить суд зменшити розмір стягнутих аліментів.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України, передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позов про зміну (зменшення) розміру аліментів до вказаних категорій позовів не належить.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Отже, вищевказаний позов не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.1, 2 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на викладене вище, справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, тому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментівналежить передати за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 32 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Цивільну справу № 755/6124/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментівпередати на розгляд до Хорольського районного суду Полтавської області (м. Хорол, Вулиця Незалежності, 82) за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.О. Яровенко