Справа № 404/6925/21
Номер провадження 2-др/404/13/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

22 травня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду (вх. № 14907 від 26.04.2023 року) у цивільній справі № 404/6925/21, номер провадження 2/404/1845/21, за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі (том 2, а.с. 83-85).

Додатковим рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 24 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. (том 2, а.с.107-109).

Через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда позивачем ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду (№ 14907 від 26.04.2023 року) по вищевказаній цивільній справі, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку частини дев`ятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України в сумі 4086,00 грн. В обгрунтування заяви зазначено, що відповідач під час розгляду справи діяла недобросовісно, не з`являлась на засідання суду п`ять разів, пояснення щодо причин своєї неявки відповідач суду не надала. Як зазначає, позивач, злісне ухилення ОСОБА_2 від явки до суду при розгляді справи призвело до значних порушень строків розгляду справи, що перешкоджало вчасному проведенню судового процесу. Крім того, позивач зазначив, що представник відповідача адвокатом Коробєйніковим А.В. також здійснено зловживання процесуальними правами, оскільки договір № КР 00163/32 від 28.04.2021 року про надання правової (правничої) допомоги згідно припису пункту 8.1 розділу 8 зазначеного договору втратив чинність ще 29.04.2022 року, а звідси доручення представляти інтереси і права відповідача у адвоката Коробєнікова А.В. збіг, оскільки ОСОБА_3 посилався на зазначений договір, на дату, що прописана в ордері 08.02.2023 року. Отже позивач вважає, що дії сторони відповідача підпадають під приписи частини дев`ятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 квітня 2023 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання (том 2, а.с.115).

Позивачем подано клопотання (вх. № 15521 від 01.05.2023 року) про долучення до справи опяснень і міркувань стосовно зловживання відповідачем ОСОБА_2 процесуальними правами. В поданному клопотанні позивач зазначає, що представником відповідача під судового розгляду була подана заява від 30.01.2023 року про відкладення розгляду справи, оскільки сторона відповідача не отримувала ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками, однак адвокат Коробєніков А.В. станом на 30.01.2023 року ще не набув статусу представника відповідача, так як ордер про надання правової (правничої) допомоги укладений 28.04.2021 року і підписаний лише 08.02.2023 року. Крім того, позивач зазначає, що в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем 02.12.2022 року судової повістки на судове засідання призначене на 30.01.2023 року, отже остання повинна була завчасно повідомити свого представника про призначене судове засідання. Відповідач знала, що чинність договору від 28.04.2021 року № КР 00163/32 минула, знала і те, що додаткова угода № 1 від 26.01.2023 року з посиланням на вказаний договір є юридично нікчемною, що ордер адвоката про набуття представництва датований 08.02.2023 року є юридично нікчемним (том 2, а.с.123-125).

Позивач в судовому засідання підтримав подану ним заяву про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення з відповідача на його користь витрат в порядку частини девятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, посилаючись на обставини викладені в заяві та клопотані.

Відповідач та її представник в судовому засідання заперечували щодо задоволення заяви посилаючись на її необгрутованість та безпідставність.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, суд встановив таке.

Судом розглядався позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

За результатами розгляду цього позову ухвалено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі.

Згідно частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина девята сттаті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 44 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Невід`ємним елементом процесуальної поведінки є добросовісне користування процесуальними правами учасниками судового процесу та їхніми представниками. Недобросовісна поведінка вважається зловживанням процесуальними правами.

Тобто якщо зловживання правом процесуальним законодавством розкривається через недобросовісну поведінку, ключовим для його визначення є визначення поняття недобросовісної поведінки. Отже, зловживання цивільними процесуальними правами це недобросовісні дії учасників судового процесу, направлені на реалізацію суб`єктивного права всупереч його призначенню, за допомогою яких один учасник цивільного процесу чи його представник навмисно або недбало заподіює шкоду іншим учасникам процесу чи їх представникам чи правосуддю в цілому.

При цьому не йдеться про те, що має бути оцінена всяка поведінка учасника судового процесу на предмет її добросовісності, оскільки поодинокі випадки поведінки, що можуть мати зовнішній вигляд недобросовісної, можуть мати інші причини: необізнаність, помилка тощо. Але на умисну недобросовісну поведінку може вказувати зокрема, систематичність, відсутність розумних підстав певної поведінки тощо.

Визначення зловживання процесуальними правами тільки через категорію «дії, що суперечать завданню цивільного судочинства» саме по собі не дає змоги виявити, що є зловживанням процесуальними правами, а що є реалізацією процесуальних прав учасниками процесу, але, наприклад, таке, що веде до втрат процесуального часу. Тільки визнання відповідних дій недобросовісною поведінкою дає змогу говорити про зловживання процесуальними правами.

Таким чином, зловживанням процесуальними правами може бути визнана будь-яка поведінка, яка має ознаки недобросовісної.

На суд покладено обов`язок запобігання зловживанню учасниками судового процесу їх правами та вжиття заходів для виконання ними їх обов`язків (стаття 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Відтак для стягнення компенсації здійснених позивачем витрат, останньому згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести суду випадки зловживання відповідачем чи її представником процесуальними правами або те, які саме неправильні дії відповідача були нею здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяла відповідач чи її представник недобросовісно; чи систематично протидіяли правильному та швидкому вирішенню спору; чи були дії відповідача чи її представника умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується.

Доводи позивача, що відповідач була належним чином повідомлена 02.12.2022 року про судове засідання призначене на 30.01.2023 року не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалми справи, оскільки в матеріалах вищезазначеної цивільної справи міститься конверт на якому стоїть підпис представника відповідача про отримання стороною відповідача позову з додатками та ухвали пров відкриття провадження у справі 26 січня 2023 року (том 1, а.с.224).

Отже сторона відповідача отримавши лише 26.01.2023 року позовні матеріали, не маючи змоги в короткий термін підготуватись до судового засідання цілком правомірно подала клопотання про відкладення розгляду справи. Інших обгрутованих обставин недобросовісної поведінки відповідача під час розгляду справи судом позивачем не надано.

Крім того, позивач обгрунтовуючи подану заяву про ухвалення додаткового рішення зазначив, що сума яка підлягає стягненню з відповідача складається зі сплаченого ним при подання позову судового збору.

При цьому, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частина друга статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже оскільки рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовлено в повному обсязі, отже сплачений позивачем судовий збір покладається на позивача, залишається по фактично понесеним позивачем та не може бути стягнутий з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем належним чином не підтверджено та необгрутовано з наданням доказів, як передбачено цивільним процесуальним законодавством, в чому саме полягала недобросовісна поведінка відповідача, чи діяла відповідач умисно, чи систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору; чи були дії відповідача чи її представника умисні та який ступінь їх вини й чим це підтверджується, зважаючи на те, що сама заява не відповідає суті ухвалення додаткового рішення та подана з порушенням строків та порядку, встановленому частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодеку України, а цивільним процесуальним законодавством не визначено порядку стягнення з відповідача у разі відмови у задоволенні позову судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом, суд приходить до виснову про відомову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в порядку частини дев`ятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України в сумі 4086,00 грн.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Керуючись статтями 12, 44, 133, 141, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду (вх. № 14907 від 26.04.2023 року) у цивільній справі № 404/6925/21, номер провадження 2/404/1845/21 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовити в повному обсязі.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер обілкової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складено 26.05.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда