КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/6272/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6200/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Савіцькій Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний Банк України, про стягнення середнього заробітку та розподіл судових витрат,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Слободянюк А.В.,-

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до АТ «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії.

Позивач просила: визнати формулювання причин звільнення ОСОБА_1 неправильними, змінити причини звільнення на частину першу статті 38 КЗпП України; зобов`язати АТ «Айбокс Банк» внести запис у трудову книжку про звільнення за частиною першою статті 38 КЗпП України; визнати протиправним і скасувати наказ в.о. Голови правління АТ «АЙБОКС БАНК» С. Є. Голяк № 27-К від 03 лютого 2021 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у виді звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України; зобов`язати АТ «Айбокс Банк» здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2021 року до дня набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звільнення відбулось з грубим порушенням норм трудового законодавства.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 грудня 2021 року скасувано та ухвалено у справі нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Айбокс Банк» про визнання формулювання причин звільнення неправильним, визнання протиправним і скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та зобов?язання вчинити дії задоволено частково.

Змінено причини звільнення ОСОБА_1 з пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України на частину першу статті 38 КЗпП України - звільнення за власним бажанням.

Зобов`язано АТ «Айбокс Банк» внести запис у трудову книжку про звільнення за частиною першою статті 38 КЗпП України - звільнення за власним бажанням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнено з АТ «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 4 540 грн 00 коп. судових витрат, понесених за подання позову та апеляційної скарги.

Стягнено з АТ «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 20 000 грн 00 коп. судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про зобов`язання здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , вирішення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року скасовано.

Передано справу № 752/6272/21 в зазначеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про зміну причини звільнення та зобов`язання внести запис у трудову книжку залишено без змін.

Предметом апеляційного перегляду є позовні вимоги про зобов`язання АТ «Айбокс Банк» здійснити виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04 лютого 2021 року до дня набрання законної сили рішення суду у даній справі та розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процессуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представником ОСОБА_1 також вказано, що безпосередньо напередодні судового засідання апеляційному суду будуть надані документи, що підтверджують різницю рівня доходу ОСОБА_1 під час роботи в АТ «Айбокс Банк» і на поточному місці роботи.

21 червня 2022 року представником ОСОБА_1 подано клопотання про приєднання доказів, а саме: довідку про доходи № 83 від 02 грудня 2021 року; довідку про доходи № 24 від 06 червня 2022 року; довідку 5-Ок від 17 червня 2022 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник АТ «Айбокс Банк» проти апеляційної скарги заперечив.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти апеляційної скарги заперечив.

У письмових поясненнях представник Національного банку України просив розглянути спір відповідно до законодавства України, без участі представника НБУ.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на лікарняному з 11 січня 2021 року по 16 січня 2021 року; з 18 січня 2021 року по 27 січня 2021 року; з 28 січня 2021 року по

02 лютого 2021 року.

Наказом АТ «Айбокс Банк» № 27-к від 03 лютого 2021 року застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 , звільнено за порушення трудової дисципліни відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання своїх посадових без поважних причин.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2022 року , залишеною без змін постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року, змінено причини звільнення ОСОБА_1 з пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України на частину першу статті 38 КЗпП України - звільнення за власним бажанням.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, представник ОСОБА_1 зазначив, що неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню ОСОБА_1 на посаду, яку вона могла б обіймати.

У поданому 15 березня 2023 року клопотанні представник ОСОБА_1 просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 739 357 грн 46 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗПП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року (справа № 335/4163/16-ц) зроблено висновок, що «для застосування цієї норми права необхідно наявність таких умов: неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці; вимушений прогул, викликаний неправильним формулюванням причини звільнення в трудовій книжці».

Встановлено, що ОСОБА_1 звільнено 03 лютого 2021 року.

19 липня 2021 року ОСОБА_1 працевлаштувалась у АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» на посаду заступника начальника відділу контролю комплаєнс-ризиків.

Представник позивача вказав, що до липня 2021 року ОСОБА_1 , через незаконне звільнення не могла скористатись своїм конституційним правом на працю.

Враховуючи вищенаведені норми закону та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме за період з 04 лютого 2021 року по 18 липня 2021 року.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з роботи з 03 лютого 2021 року.

День звільнення не враховується для розрахунку середнього заробітку, а тому правильним є період з 04 лютого 2021 року по 18 липня 2021 року (враховуючи, що 19 липня 2021 року позивач була працевлаштована у АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК»).

Колегія суддів бере до уваги, що у січні 2021 року ОСОБА_1 перебувала фактично весь місяць на лікарняному, а тому для розрахунку середньоденної заробітної плати суд бере до уваги попередні фактично відпрацьовані два місяці роботи.

Останні два календарні місяці роботи: листопад 2020 року та грудень 2020 року.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5: заробітна плата за листопад 2020 року склала 49 689 грн 00 коп., заробітна плата за грудень 2020 року склала 58 827 грн 24 коп.

Робочі дні у листопаді 2020 року - 21; робочі дні у грудні 2020 року - 22.

Середньоденна заробітна плата складає ((49 689 грн 00 коп. + 58 827 грн 24 коп.) : 43 робочий день) - 2 523 грн 63 коп.

Кількість днів (період) - 111 днів.

Середній заробіток за період з 04 лютого 2021 року по 18 липня 2021 року - 280 122 грн 93 коп. (2 523 грн 63 коп. х 111).

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 235 КЗп П України з АТ «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 280 122 грн 93 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У клопотанні про стягнення судових витрат представник ОСОБА_1 просить стягнути: 214 650 грн за надання правничої допомоги у суді першої інстанції; 67 612 грн 50 коп. за надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції; 49 356 грн 00 коп. за надання правничої допомоги у суді касаційної інстанції; 10 968 грн за надання правничої допомоги у суді апеляційної інстанції (повторний розгляд справи).

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

На підтвердження витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 21 січня 2021 року; акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг); детальний опис робіт (наданих послуг); копії рахунків; копії квитанцій.

Відповідно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги, клієнт сплачує за надання правової допомоги на користь адвокатського об`єднання грошову суму згідно з виставленим рахунком, з огляду на те, що година роботи адвокатів становить 150 дол. США.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, беручи до уваги, що позовна заява задоволена частково, колегія суддів вважає, що зазначені представником ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 293 230 грн 50 коп. є завищеними та не достатньо обґрунтованими.

Колегія судді бере до уваги, що визначений в детальному описі робіт, витрачений адвокатом час на надання відповідної послуги є завищеним, та явно не відповідає критеріям співмірності складності та обсягу виконаної роботи.

Враховуючи вищенаведене, з АТ «Айбокс Банк» на корсить ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 грудня 2021 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний Банк України, про стягнення середнього заробітку та розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі 280 122 грн 93 коп.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко