Провадження № 2/369/2397/23
02.05.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.
при секретарі Соловюк В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -
У грудні 2022 року позивач звернувсь з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачі по справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , 2007 року народження. У службу у справах дітей Боярської міської ради надійшло повідомлення від комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Боярської міської ради №01-10/58 від 13.06.2022 про те, що сім`я, яка стояла на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах та отримувала соціальні послуги, потребує негайного втручання служби у справах дітей в зв`язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_1 залишився без батьківського піклування. Після цього, ОСОБА_1 був взятий на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах та внесені дані про дитину до електронної обліково-статистичної картки дитини ЄІАС «Діти».
В подальшому неповнолітній проживав з бабусею ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла та дитину було влаштовано до приватної організації «Соціально-реабілітаційцний центр «Затишок» на повне утримання.
Також позивач зазначає, що за весь час відповідачі по відношенню до дитини участі у її вихованні та забезпеченні не приймали.
За таких обставин 27.09.2022 виконавчим комітетом Боярської міської ради Київської області було прийнято рішення №3/4 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що затверджено висновок.
На підставі вищевикладеного, просили суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судове засідання позивач не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалу про відкриття, позовну заяву та додатки відповідачу було направлено за адресою: АДРЕСА_1 .
У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Ухвалу про відкриття, позовну заяву та додатки відповідачем було отримано, що підтверджується поштовим повідомленням.
Про розгляд справи відповідачів також повідомлено шляхом направлення смс-повідомлень та розміщення оголошення на сайті суду. На час прийняття судом рішення, відповідачі письмовий відзив не подали, причини неможливості подати також суду не повідомили. Жодних клопотань від відповідачів до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 11 Закону України № 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України № 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
При розгляді справи судом встановлено, що у свідоцтві про народження батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.
За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_1 , який затверджений Боярскою міською радою, у службу у справах дітей Боярської міської ради надійшло повідомлення від Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Боярської міської ради, №01-10/58 від 13.06.2022 року про те, що сім`я, яка стояла на обліку, як така що опинилась в складних життєвих обставинах та отримувала соціальні послуги потребує негайного втручання Служби у справах дітей в зв`язку з тим, що неповнолітній ОСОБА_1 залишився без батьківського піклування .
На підставі наказу № 69-с від 01.07.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був взятий на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах та внесені дані про дитину до електронної обліково-статистичної картки дитини СІ АС «Діти». Підставою взяття на облік є невиконання батьками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків.
Неповнолітня дитина, ОСОБА_1 спільно з бабусею, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить Акт депутата.
Зі слів сусідів, за вищевказаною адресою батьки ОСОБА_5 не проживали.
Також, Боярським академічним ліцеєм «Лідер» надано характеристику дитини, ОСОБА_1 , де зазначено, що вихованням та навчанням з дитиною займалась виключно бабуся, ОСОБА_6 .
Батько, ОСОБА_2 , проживав в м. Боярка, але участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймав. Зі слів бабусі, ОСОБА_6 , її син має проблеми із здоров`ям. Також відомо, що батько при відвідувані сина поводив себе агресивно, сусіди викликали працівників поліції. З телефонної розмови з гр. ОСОБА_2 стало відомо, що він на даний час знаходиться за межами України.
Мати, ОСОБА_3 , зі слів бабусі, ОСОБА_6 , та сусідів залишила ОСОБА_5 коли дитині було три роки, та зникла у невідомому напрямку.
Разом з тим, стало відомо, що 24.10.2012 року ОСОБА_3 було позбавлено батьківських прав відносно дитини: ОСОБА_7 .
Крім того ОСОБА_8 має ще одну дитину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , якого виховує бабуся дитини, ОСОБА_10 . З акту обстеження умов проживання Карлівської Служби у справах дітей з`ясовано, що вихованням та забезпеченням дитини займається бабуся, мати участі у вихованні не приймає.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 . Неповнолітній, ОСОБА_11 був тимчасово влаштований в сім`ю родичів та знайомих, ОСОБА_12 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
06.07.2022 року дитину влаштовано в «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок», який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Хустівський район, село Пилипець, 343. Неповнолітній ОСОБА_11 проживає та навчається там по сьогоднішній день.
Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.
Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю.
Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Службою у справах дітей Боярської міської ради підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про духовний розвиток дитини, не забезпечуть його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення нею своїх вчинків відповідачі не вчинили, суд вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітнього сина ОСОБА_13 , 2007 року народження.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов служби у справах дітей Боярської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських правзадоволити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, адреса: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 02 травня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ