Справа № 638/1675/22
Провадження № 2/638/1505/23
РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Агапова Р.О.,

секретаря судового засідання Павлова Д.О.,

представника відповідача Мазепи Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 » звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, в якому просив:

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» №62918384 від 18.01.2022 р., згідно з яким здійснено реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на 8-кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120 та припинити право власності ТОВ «Фінанс Проперті Групп» на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120.

- витребувати з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» об`єкт нерухомого майна: квартиру 8-кімнатну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м, на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що 20.04.2007 р. між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у подальшому змінив організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство, укладено кредитний договір №0, відповідно до якого АКІБ «УкрСиббанк» надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 338 000,00 швейцарських франків.

20.04.2007 між ОСОБА_2 (поручитель) та банком (кредитор) укладено договір поруки № 0-П/1 за зобов`язаннями ОСОБА_1 ,що виникли з кредитного договору № 0 від 20 квітня 2007.

20.04.2007 між позивачем (іпотекодавець) та АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержтель) укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого, іпотекодавець з метою забезпечення зобов`язань передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - 8-ми кімнатну квартиру, загальною площею - 249,2 кв.м., житловою 163,4 кв.м., що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.06.2014, залишеним без змін в частині стягнення суми боргу ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.02.2017, стягнуто з позивача та ОСОБА_2 солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 р. в розмірі 268 570 швейцарських франків 33 сантима, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 р. становить 2 349 763 грн. 71 коп., з яких:

230 529, 41 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 року становить 2 016 937,77 грн. - кредитна заборгованість;

38 040,92 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 року становить 332 825,94 грн. заборгованість по процентам

9 008 швейцарських франків 71 сантим, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 р. становить 78 818 грн. 59 коп. - заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом.

16.09.2021 р. між AT «УкрСиббанк» та «Інвестмент Юніон» укладено договір факторингу №16/09/2021, відповідно до якого AT «УкрСиббанк» передав, а ТОВ «Інвестмент Юніон» прийняв права вимоги за договором іпотеки, укладеним 20.04.2007 р. між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» про передачу в іпотеку 8-ми кімнатної квартири, загальною площею - 249,2 кв.м., житловою 163,4 кв.м., що була моєю власністю та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2021 між ТОВ «Інвестмент Юніон» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір факторингу №16/09/2021/1, згідно з яким ТОВ «Інвестмент Юніон» передав, а ТОВ «Фінанс Проперті Груп» прийняв права вимоги за іпотечним договором.

18 січня 2022 року державним реєстратором - нотаріусом Харківського міського нотаріального округу прийнято рішення №62918384 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» в рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором.

Згідно з наданими державному реєстратору Іпотекодержателем вимогами про усунення порушень вих. № 433 від 22.09.2021 р. та вих. №472 від 24.11.2021 р., розмір заборгованості позивача за кредитним договором №0 становить станом на 16.09.2021 р. за основною суми боргу (тілом кредиту) 230 529,41 швейцарський франк, що за курсом НБУ на 16.09.2021 р. складає 6 699 161,60 грн. та за процентами 296 383, 74 швейцарських франків, що за курсом НБУ на 16.09.2021 р. складає 8 612 881,85 грн., а всього: 15 312 043, 40 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №295333293 від 19.01.2022 р., вартість майна, визначена Іпотекодержателем, за якою воно було прийняте у його власність, вказана в розмірі 1 889 000,00 грн.

Згідно з копією звіту про оцінку майна від 13.01.2022 р., виконаного на замовлення ТОВ «Фінанс Проперті Групп», суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Метерстат Груп» та оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість майна 8-ми кімнатної квартири, загальною площею - 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 1 889 000,00 грн.

Позивач вважає, що дії з реєстрації права власності на майно, яке передане в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк», за ТОВ «Фінанс Проперті Групп» незаконними з наступних підстав.

1. Невідповідність документів, поданих Іпотекодержателем вимогам чинного законодавства України.

Позивач вказує, що в порушення умов договору іпотеки, Іпотекодавець (Відповідач) в своїх письмових вимогах про усунення порушень умов кредитного договору не зазначив який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч. З ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», застосовується Іпотекодержателем в даному випадку.

Також в порушення зазначеного Порядку, державному реєстратору не було надано довідку з відомостями про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів.

2. Невідповідність визначеної іпотекодержателем вартості майна дійсній ринковій вартості та невідповідність змісту висновку про вартість майна вимогам діючого законодавства України.

Вказує, що оцінка майна, проведена оцінювачем ОСОБА_4 та ТОВ «Метрстат Групп» 13.01.2022, відповідно до якої вартість 8-ми кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 склала 1 889 000 грн., проведена з суттєвими порушенням вимог Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003, що підтверджується змістом звіту про оцінку майна.

3. Невідповідність змісту застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладеного в статті 5 Договору іпотеки, вимогам діючого законодавства України.

Вказує, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в статті 5 Договору іпотеки, відповідно до вимог ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», повинно містити в собі окрім іншого, порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки. Разом з тим, вказує, що стаття 5 Договору іпотеки такого порядку не містить.

4. Необґрунтованість суми боргу за відсотками, нарахованих іпотекодержателем за кредитним договором, зазначеної у вимогах про усунення порушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Також вказаною ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано від ТОВ «Фінанс Проперті Групп» відповідні докази.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що на вимогу ст.ст. 516-518 Цивільного кодексу України 22.09.2021 року ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» направило на адресу Позивача повідомлення про заміну Старого кредитора на Нового кредитора - ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Того ж дня, на вимогу ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» 22.09.2021 року надіслало поштовим зв`язком вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у 30-денний строк.

Відповідно до зазначених вище поштових відправлень Іпотекодавець, тобто Позивач, повідомлявся Новим Кредитором/Іпотекодержателем - ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», що у випадку невиконання зобов`язань у зазначений термін, Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_3

З огляду на те, що поштове відправлення повернулося на адресу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» буз вручення адресату, а також керуючись положеннями Порядку державної реєстрації речових право на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року, ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» повторно було надіслано на адресу Позивача у справі вимогу про усунення порушень виконання основного зобов`язання від 24.11.2021 року

Відповідно до п.п. 2 п. 61 Постанови КМУ №1127. Для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки) також подаються засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

Таким чином, після спливу 30-денного терміну після повернення поштового конверту відправленого повторно на адресу Позивача, ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» реалізувало своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зобов`язання боржника, ОСОБА_1 та «19» січня 2022 року державним реєстратором, Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною, згідно зі ст.ст. 18-22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було зареєстровано право власності за ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».

Стосовно посилань Позивача на неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідач зазначає наступне.

Законом України «Про іпотеку» передбачено три способи захисту забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься і іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем тг іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предме іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовим наслідками, може передбачати:

-передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконань основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Пр іпотеку»;

-право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі і підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закон)

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

За змістом вказаних вище норм Закону України «Про іпотеку» для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2019 року у справі № 201/3581/17, провадження № 61-885св18 (ЄДРСРУ № 80555542), від 27 березня 2019 року у справі № 522/24450/14, провадження № 61-38762св18 (ЄДРСРУ № 80854365) та ін.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

Відповідно до умов Договору іпотеки, що був укладений між Позивачем у с праві та Первісним кредитором, а саме п. 5,1 Договору встановлено, що Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет Іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет Іпотеки:

- передачу Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»;

- право Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

П. 5.4 Договору визначає, що у разі застосування передачі Предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Таким чином, укладений між Позивачем та Первісним кредитором договір іпотеки мав відповідне застереження, а отже правових підстав для відмови в її проведенні у державного реєстратора на підставі зазначеного Договору не було.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.12.2022 задоволено клопотання представника позивача та доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України здійснити рецензування звіту про оцінку майна від 13.01.2022 р., виконаного на замовлення ТОВ «Фінанс Проперті Групп», суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Метерстат Груп» та Оцінювачем ОСОБА_4 , якою визначена ринкова вартість майна 8-ми кімнатної квартири, загальною площею - 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1 889 000,00 грн., на підставі якої ТОВ «Фінанс Проперті Групп» прийняло у власність вищезазначену квартиру.

06.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій, окрім підтвердження позиції, викладеної в позовній заяві, у підсумку зазначено, що жодний із доводів Позивача за позовною заявою не був спростований Відповідачем.

15.06.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшов висновок експерта №3664 від 08.06.2023, в якому зазначено, що встановити, чи відповідає виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Метрстат Груп» та оцінювачем безкровним В.Ю. звіт про оцінку майна 8-ми кімнатної квартири, загальною площею - 249,2 кв.м., житловою площею 163,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методологіям, методам, оціночним процедурам на даному етапі не надається можливим.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2023 року провадження у справі поновлене.

21.08.2023 до канцелярії Дзержинського районного суду м. Харкова від представника позивача надійшло клопотання про призначення повторної експертизи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про призначення повторної експертизи відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2023 року закрито підготовче засідання у справі та призначено судовий розгляд. Також вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та викликано у судове засідання для надання пояснень судового експерта вищого класу Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса» Капліна Романа Борисовича.

У судове засіданні представник позивача не з`явилась та надіслала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з отриманою напередодні травмою. Разом з тим, ніяких доказів на підтвердження викладеного до клопотання не додано.

Також суд зазначає, що на час розгляду справи, від представника позивача клопотань про проведення судового засідання у режимі відеоконференції також не надходило.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Також останнім надані письмові пояснення по суті справи, які долучені до матеріалів справи.

Судовий експерт у судовому засіданні пояснив, що висновок №3664 складений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін у відкритому судовому засіданні, суд встановив.

20.04.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (банк), який у подальшому змінив організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство, та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №0.

Відповідно до п.1.1 договору банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту поновлювальної лінії, що дорівнює 338 000,00 швейцарських франків та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

20.04.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (іпотекодержатель), який у подальшому змінив організаційно-правову форму на Публічне акціонерне товариство, та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки.

Відповідно до п.1.1 договору іпотекодавець з метою забезпечення викладених нижче зобов`язань передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно 8-ми кімнатну квартиру, загальною площею 249,2кв.м., житловою 163,4, що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ринкова вартість предмету іпотеки згідно звіту незалежного оцінщика становить 2 011 000,00грн.

Також, згідно вказаного пункту, предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі наступних документів:

10/100 частини на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. 02 лютого 2004 р. за реєстровим номером 1-360;

44/100 частини на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В. 02 лютого 2004 р. за реєстровим номером 1-349;

12/100 частини на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Швидкіною О.О. 13 вересня 2004 р. за реєстровим номером 3575;

34/100 частини на підставі дублікату Договору купівлі-продажу від 06 жовтня 1994 р. №НЗ- 686, зареєстрованому Харківською товарною біржею на підставі біржевого контракту №НЗ-686 від 06.10.1994 р., дублікат виданий КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19.04.2007 року №14304626, реєстраційний номер: 3656756, номер запису: П-1-11785 в книзі 1.

Пунктом 2.1.1 договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 2.1.2 договору визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у разі невиконання іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно пункту 4.2 договору звернення стягнення здійснюється на підставі:

-рішення суду;

-виконавчого напису нотаріуса;

-застереження про задоволення вимог іпотеко держателя;

-за договором між іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотеко держателя.

Пунктом 5.1 договору сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один із наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 1) передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку ст..37 ЗУ «Про іпотеку»; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст..38 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до п.5.2 договору у разі настання обставин, зазначених в п.4.1 договору, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодавця.

Згідно п.5.3 договору в повідомленні, про яке йдеться в п.5.2 іпотекодержатель зазначає який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ч.3 ст.36 ЗУ «Про іпотеку» застосовується іпотеко держателем для задоволена вимог.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 0 від 20.04.2007 в розмірі 268 570 швейцарських франків 33 сантима, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 р. становить 2 349 763 грн. 71 коп., з яких: 230 529, 41 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 року становить 2 016 937,77 грн. кредитна заборгованість; 38 040,92 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 року становить 332 825,94 грн. заборгованість по процентам та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредитом у розмірі 9 008 швейцарських франків 71 сантим, що за курсом НБУ станом на 22.01.2014 р. становить 78 818 грн. 59 коп. (відомості щодо фактичного виконання рішення матеріали справи не містять).

16.09.2021 між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (фактор) укладено договір факторингу №16/09/2021

Відповідно до п.1.1 договору клієнт зобов`язується передати у власність фактору, а фактор прийняти права вимоги та в їх сплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

До договору додана копія акту приймання-передачі документації на виконання договору факторингу №16/09/21 від 16.09.2021, в якому зазначено, що клієнт передав, а фактор прийняв: 1) кредитний договір від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 з усіма додатковими угодами; 2) договір поруки від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; 3) договір іпотеки від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 з усіма додатками та додатковими угодами.

16.09.2021 між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (Цесіонарій) укладено договір про відступлення прав вимоги від 16.09.2021 за договором іпотеки, посвідченим 20.04.2007.

Відповідно до п.1.1 договору, у зв`язку з укладеним між цедентом та цесіонарієм договором факторингу №16/09/2021 від 16.03.2021, Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 20.04.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №1407, укладеним між Цедентом та ОСОБА_5 , відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно: 8-ми кімнатна квартира загальною площею 249,2кв.м., житловою площею 163,4кв.м., що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Ппроперті Групп» (фактор) укладено договір факторингу №16/09/21/1.

Відповідно до п.1.1 договору за цим договором клієнт зобов`язується передати у власність фактору, а фактор прийняти права вимоги та в їх повну оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.1.2 договору обсяг прав вимоги станом на дату укладення договору визначається первинними договорами та договорами забезпечення.

Додатком 1 до договору факторингу №16/09/21/1 від 16.09.2021 узгоджено перелік первинних договорів та договорів забезпечення, а саме: 1) кредитний договір №0 від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк та ОСОБА_5 ; 2) договір поруки від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , з усіма додатками та додатковими угодами; 3) договір іпотеки від 20.04.2007, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 з усіма додатками та додатковими угодами.

Актом приймання-передачі прав вимоги від 17.09.2021, складеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Ппроперті Групп (фактор) визначено, що клієнт передає (відступає) факторові права вимоги, а фактор приймає права вимоги в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а саме за договорами: 1) кредитний договір №0 від 20.04.2007, 2) договір поруки від 20.04.2007 №0-П/1; 3) договір іпотеки б/н (реєстровий №1407) від 20.04.2007.

17.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (Цесіонарій) укладено договір про відступлення прав вимоги від 16.09.2021 за договором іпотеки, посвідченим 20.04.2007.

Відповідно до п.1.1 договору, у зв`язку з укладеним між цементом та цесіонарієм договору факторингу №16/09/2021/1 від 16.03.2021, Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 20.04.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №1407, укладеним між Цедентом та ОСОБА_5 , відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно: 8-ми кімнатна квартира загальною площею 249,2кв.м., житловою площею 163,4кв.м., що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

22.09.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслано повідомлення про заміну кредитора та вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у 30-денний строк. Також позивача повідомлено, що у випадку невиконання зобов`язань у визначений термін, новий іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказані документи надіслані на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення від 22.09.2021.

Також, 24.11.2021 ТОВ «Фінанс Ппроперті Групп» повторно направлено на адресу позивача вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або іпотечного договору у 30-денний строк, яке було вручене за довіреністю 10.12.2021. Доказів зворотного суду не надано.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Луніної Тетяни Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2022 №62918384 проведено реєстрацію права власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп».

Суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Можливість і порядок звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені, у тому числі, й статтями 35-37 Закону № 898-IV «Про іпотеку».

Зокрема, частиною першою статті 35 Закону № 898-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

За змістом статті 36 Закону № 898-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Частиною третьою статті 37 Закону № 898-IV (у редакції, чинній на момент укладення договорів іпотеки та наступної іпотеки) визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Щодо невідповідності визначеної іпотекодержателем вартості майна дійсній ринковій вартості та невідповідність змісту висновку про вартість майна вимогам діючого законодавства України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною першої статті 10 Закону № 1952-IVвизначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 Закону № 1952-IVперелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до п. 61 Порядку, для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, набуття права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), також подаються:

1)засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2)засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами);

3)довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації;

4)заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

За частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності проводилась оцінка предмету іпотеки, а відтак реєстратором були дотримані вимоги статті 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до яких іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином, невідповідність реальної вартості реалізованого майна вартості його відчуження не свідчить по-перше, про відсутність оцінки майна на час переходу права власності про предмет іпотеки, а по-друге, не може бути підставою для скасування реєстрації та витребування майна у добросовісного набувача, оскільки за змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Суд також враховує наданий представником позивача висновок експерта за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи №296/09-2023 від 13.10.2023, відповідно до якого ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 в цінах станом на 13.01.2022 могла складати 5 102 868,00грн. з ПДВ.

Також суд зазначає, що за умови доведеності більшої вартості майна на час звернення стягнення, ніж реальна заборгованість, позивач має право прийняти заходи щодо відповідного відшкодування.

Щодо інших доводів позивача.

Вимога про усунення порушення основного зобов`язання надсилалась на адресу позивача 22.09.2021 та 24.11.2021, про що свідчить копія опису поштового відправлення. Окрім того, вказані вимоги містять інформацію про основну суму боргу, проценти та комісію, що спростовує твердження позивача про відсутність відомостей у вимогах про суму боргу за основним зобов`язанням.

Не зазначення відповідачем в письмових вимогах про усунення порушень умов кредитного договору конкретного способу задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», не є підставою для скасування права власності, тим більш що у вказаних вимогах позивач був попереджений про передбачені Законом загальні наслідки невиконання умов кредитного договору з посиланням на ст.36, 37 Закону «Про іпотеку».

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що відповідачем була дотримана процедура, визначена статтею 35 Закону України «Про іпотеку», що стало підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з неналежним виконанням боржником основного зобов`язання.

Щодо невідповідність змісту застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, викладеного в статті 5 Договору іпотеки, вимогам діючого законодавства України.

Як вже зазначалось, позивач вказує, що застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, яке міститься в статті 5 Договору іпотеки, відповідно до вимог ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» повинно містити в собі порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки.

Разом з тим суд зазначає, що положення щодо зазначення в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі: умов, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення та порядку визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності/спеціальне майнове право на предмет іпотеки, містить чинна редакція Закону України «Про іпотеку».

Разом з тим, договір про іпотеку укладений між позивачем та банком 20.04.2007, у зв`язку з чим, застосуванню підлягає редакція закону, яка була чинна на час укладення відповідного договору.

Так, згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка діяла на час укладення договору про іпотеку, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового

врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про

задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Таким чином, чина на той час редакція ст.36 Закону України «Про іпотеку» не містила вимог щодо зазначення порядку визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки і п.5 Договору, на якому акцентує увагу позивач, не протирічив Закону.

Крім того, як вищевказане, у разі можливості невірної оцінки вартості квартири на час державної реєстрації за новим власником, позивач не позбавлений права вимагати відповідного відшкодування в окремому спорі.

Необґрунтованість суми боргу за відсотками, нарахованих іпотекодержателем за кредитним договором, зазначеної у вимогах про усунення порушення, також не є підставою для задоволення позову, оскільки перевірка суми боргу не входить до обов`язків державного реєстратора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: державний реєстратор прав на нерухоме майно приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна, про скасування рішення державного реєстратора та витребування майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2023.

Суддя Р.О. Агапов