ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2946/23 Справа № 185/6387/22 Головуючий у першій інстанції: Головін В. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він що тривалий час працював на підприємстві відповідача. За час роботи у шкідливих для здоров`я умовах праці втратив професійну працездатність і став інвалідом. Вважає, що у зв`язку з втратою працездатності та інвалідністю йому підприємством відповідачем завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 60000,00 гривень. Тому позивач просив стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на його користь моральну шкоду в розмірі 60000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням при виконанні трудових обов`язків та судові витрати правничої допомоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 60000,00 гривень моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в дохід держави судовий збір в розмірі 1800,00 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 тривалий час працював у відповідача, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 15.07.1992 (а.с. 11-13).

Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11 лютого 2021 року за формою П-4, причинами виникнення хронічного професійного захворювання є вміст пилу з змістом SiO2 кристалічного до 10% в повітрі робочої зони в 22 рази перевищує ГДК (фактичне значення 88 мг/м?, при допустимому - 4 мг/м?) по ГОСТ 12.1.005-88. Важкість праці: перебування у вимушеній робочій зоні (на колінах) 93% часу зміни (при допустимих до 10%); маса вантажу, що постійно підіймається та переміщуються вручну становить 33,5 кг при нормативному значенні до 30 кг. Фізичні фактори: еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 8дБА (фактичне значення 88дБА), при допустимому - 80 дБА) до ДСН 3.3.6.037-99, відносна вологість повітря 90,7% (при допустимому 75%) до ДСП 3.3.1.095-2002.

Хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин: працюючи гірником очисного забою на дільниці з видобутку вугілля, виконував весь комплекс робіт по видобуванню вугілля, згідно технологічного процесу (пересування секцій кріпи комплексу, зачищення міжсекційного простору). Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку вугілля, роботи шахтних механізмів і машин (комбайн, механізований комплекс, скребковий конвеєр, стрічковий конвеєр, скребковий перевантажувач тощо), не завжди є можливість встановлення систем вентиляції, пилоподавання підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, підвищених рівнів виробничого шуму. Недосконалість технології передбачає ще використання ручної праці (зачистка гірничої маси вручну, піднесення матеріалів та обладнання тощо). Внаслідок недосконалості механізмів гірничошахтного обладнання, робочого інструменту в підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів внаслідок технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування (а.с. 17-18).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААВ №129776 від 24.03.2021 при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням з датою переогляду 15.03.2022 (а.с. 19-20).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААВ №154399 від 17.03.2022, позивачу при повторному огляді встановлено третю групу інвалідності до 01.04.2024 та 60 % втрати працездатності з яких 40% - радикулопатія попереково-крижова L5- S1 та шийна С6-С7 з помірними статико-динамічними порушеннями, больовим, м`язово- тонічним та периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно- трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу ПФ 2 ст., остеоартрозу у поєднанні з періартрозами ліктьових ПФ 1-2 ст. та колінних ПФ 1-2 ст. суглобів; 15% -хронічне обструктивне захворювання легень 1-2 ступені ( пиловий бронхіт 1-2 ст., емфізема легень 1-2 ст.), група «В» , ЛН 1-2 ст. ; 5% - нейросенсорна приглухуватість ( з легким зниженням слуху) (а.с. 21).

Згідно виписок із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень І ст., кат А в стадії загострення. Емфізема легень. Дифузний пневмофіброз. ЛН І ст. (а.с. 22-39).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням ним трудових обов`язків в шкідливих умовах праці на підприємстві, у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії 12 ААВ №129776 від 24.03.2021 при первинному огляді ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності та 60% втрати професійної працездатності у зв`язку з професійним захворюванням з датою переогляду 15.03.2022 та довідкою МСЕК серії 12 ААВ №154399 від 17.03.2022, позивачу при повторному огляді встановлено третю групу інвалідності до 01.04.2024 та 60% втрати працездатності; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 60000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, отриманням професійного захворювання під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 26 травня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова