Справа № 285/4018/21
провадження у справі № 2/0285/59/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коцюби О.М.,

за участю секретаря Борисюка Б.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Звягель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 11500 доларів США та судові витрати.

Із позову випливає, що 22.03.2012 року між ними було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у борг від ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 13000 доларів США. До 2019 року відповідач частково погасила борг у розмірі 1500 доларів США. З 2019 року відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Тому позивач змушений був звернутися до суду із цим позовом.

Відповідач до суду надіслала відзив, у якому посилається на те, що вона не заперечує написання вказаної розписки. Однак, коштів не отримувала, оскільки така розписка була написана нею як підтвердження її намірів для вирішення питання щодо подальшого відчуження вантажного автомобіля та напівпричепу ОСОБА_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши у судовому засіданні надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 22.03.2012 року ОСОБА_2 написала розписку про те, що взяла у борг у ОСОБА_1 13000 доларів США. Вказаний оригінал розписки знаходився у позивача та позивач надав цей оригінал розписки суду (а.с. 41).

Про написання такої розписки відповідач у відзиві не заперечила.

Позивач надав докази того, що відповідач частково погасила перед ним заборгованість у розмірі 1500 грн. трьома платежами, про що є відповідні розписки (а.с. 6-8).

Відповідач надала суду докази про вартість вантажного автомобіля Scania A, та напівпричепу Schmitz S01, яким обґрунтовує що сума боргу та вартість автомобілів збігається (а.с. 83-95).

Крім цього, було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів у територіального сервісного центру № 1844 щодо сторін угоди про продаж вантажного автомобіля Scania A, та напівпричепу Schmitz S01. Із наданої відповіді встановлено, що сторонами за угодою є ОСОБА_2 - продавець, ОСОБА_1 - покупець (а.с. 72).

Щодо зазначеного вище ОСОБА_1 пояснив, що дійсно він купував вказані транспортні засоби у ОСОБА_2 , вони разом в подальшому співпрацювали, мали дружні відносини і ОСОБА_2 позичила у нього гроші.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Надана позивачем, як доказ, розписка, свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі та приймаються судом, як докази, які вказує на факт наявності боргу у відповідача перед позивачем.

Наявність оригіналу розписки у ОСОБА_1 спростовує посилання відповідача на те, що така розписка була написана нею як підтвердження її намірів для вирішення питання щодо подальшого відчуження вантажного автомобіля та напівпричепу ОСОБА_1 .. Як вбачається із наданих доказів автомобіль Scania A та напівпричеп Schmitz S01 були відчужені ОСОБА_3 .. Однак, відповідач ОСОБА_2 не обґрунтувала чому оригінал розписки лишився у позивача, або чому позивач ОСОБА_1 , у разі неможливості повернення оригіналу такої розписки, не написав розписку про відсутність боргових зобов`язань у ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 141, 223, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3110 (три тисячі сто десять) грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний тест рішення виготовлено 25.05.2023 року.

Головуючий О.М. Коцюба