ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1815/19 Номер провадження 22-ц/814/24/23Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.,

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка Олександра Володимировича

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у складі судді Вергун Н. В.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар», державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб Марини Сергіївни про визнання протиправними та скасування рішень і записів, припинення речового права,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Господар», державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб М. С. та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 25.03.2020 (а. с. 222-224, т. 1) просив суд визнати незаконним і скасувати наказ ГУ ДГК у Полтавській області № 8401-СГ від 06 грудня 2018 року, скасувати запис у Поземельній книзі про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0392 та визнати припиненими усі речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо цієї земельної ділянки, у тому числі визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку та право оренди ТОВ «Господар»; визнати незаконним та скасувати наказ ГУ ДГК у Полтавській області № 3598-СГ від 23 травня 2019 року; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району та області Голуб М. С. № 47260549 від 07 червня 2019 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_2 та визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0392, здійснити розподіл судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 10 липня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 123,3 га, для ведення фермерського господарства на умовах оренди за межами населеного пункту на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Листом від 14 серпня 2014 року за № 31-16-0.4-5742/2-14 Головне управління Держземагентства у Полтавській області залишило без задоволення вказане клопотання у зв`язку з тим, що наданий заявником графічний матеріал не дає можливості визначити межі земельної ділянки та відповідно її правовий статус.

12 грудня 2014 року він повторно звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 119,3 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання заступником начальника Головного управління Держземагентства у Полтавській області Шилом О. Г. прийнято рішення, викладене у листі від 31 січня 2015 року за № 31-16-0.4-847/2-15, про залишення клопотання без задоволення.

Позивач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року у справі № 816/2053/15, яка ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року залишена без змін, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ Держземагентства у Полтавській області задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Держземагентства у Полтавській області, викладене у листі від 31 січня 2015 року за № 31-16-0.4-847/2-15, про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Разом з тим, у частині вимог про зобов`язання надати наказ на ім`я ОСОБА_1 по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 119,3 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, відмовлено.

З моменту набрання вказаним судовим рішенням законної сили позивач очікував, що уповноважений орган державної влади - ГУ Держземагентства у Полтавській області, а згодом і його правонаступник - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області діятиме відповідно до закону та розгляне його звернення й прийме рішення про надання дозволу на розроблення проекту щодо відведення земельної ділянки та позивач мав правомірні очікування щодо оформлення в оренду земельної ділянки, оскільки ним було дотримано процедуру, встановлену законом.

Натомість, 06.12.2018 ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів.

На підставі вказаного наказу у Державному земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0392.

23 травня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та надано у власність йому дану земельну ділянку.

На підставі вказаного наказу державним реєстратором Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області прийнято рішення від 07.06.2019 № 472605498 про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності 31913988.

Позивач вважає, що вказані накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийняті з порушенням норм земельного законодавства та принципу рівності усіх громадян, встановленого статтями 21, 24 Конституції України, та внесені записи щодо прав відповідачів на спірну земельну ділянку порушують його права та підлягають скасуванню.

За розпорядженням в. о. голови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О. А. від 05 листопада 2019 року № 23 на підставі пункту 2 частини першої статті 31 ЦПК України справу було передано на розгляд до Великобагачанського районного суду Полтавської області, як найбільш територіально наближеного.

Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2019 року справу прийнято до провадження цього суду, а ухвалою від 01 квітня 2020 року за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Господар».

Розпорядженням голови Великобагачанського районного суду Полтавської області Ячала Ю. І. від 21 серпня 2020 року № 5 на підставі пункту 2 частини першої статті 31 ЦПК України справу передано на розгляд до Шишацького районного суду Полтавської області, як найбільш територіально наближеного.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 21 серпня 2020 року справу прийнято до провадження цього суду.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові витрати у справі, що пов`язані з сплатою судового збору, покладено на позивача ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Господар» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не вчинено жодних дій для отримання земельної ділянки в оренду, зокрема, не було подано повторно клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з урахуванням висновків суду, не замовлено розробку проекту землеустрою з використанням правила «мовчазної згоди», а також не оскаржено бездіяльність органу виконавчої влади, тобто не вживалось будь-яких заходів з подальшого оформлення прав на земельну ділянку. Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 дотримався процедури набуття земельної ділянки у власність, а відповідач - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, видаючи оскаржувані накази, діяв правомірно в межах своєї компетенції й позивачем не наведено належних та допустимих доказів, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, входила до складу земельної ділянки, на яку претендує позивач.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко О. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом безпідставно залишена поза увагою та обставина, що з моменту скасування рішення ГУ Держеокадастру у Полтавській області, клопотання ОСОБА_1 є таким, що не розглянуто і таке клопотання підлягало розгляду у встановленому законом порядку, незалежно від того, чи зазначив суд про це у своєму рішенні чи ні.

Вказує, що звернення (клопотання) ОСОБА_1 від 12.12.2014 оформлене належним чином відповідно до вимог статті 123 ЗК України та підлягає обов`язковому прийняттю до розгляду відповідним органом, а зволікання ГУ Держземагентства, а потім і ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є свідченням неправомірної поведінки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

Вважає, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був поновити порушені права і законні інтереси позивача, не чекаючи пред`явлення окремого позову про зобов`язання вчинити дії або про визнання бездіяльності протиправною.

Посилається на те, що присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, яка була приватизована за рахунок земельної ділянки, яку мав намір отримати в оренду позивач, в жодній мірі не свідчить про відсутність (знищення) первинної земельної ділянки, яку мав намір отримати в оренду позивач та не впливає на можливість захисту його прав та законних інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 10.07.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 123,3 га для ведення фермерського господарства на умовах оренди за межами населеного пункту на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

Листом від 14 серпня 2014 року за № 31-16-0.4-5742/2-14 ГУ Держземагентства у Полтавській області залишило без задоволення клопотання ОСОБА_1 від 10 липня 2014 року у зв`язку з тим, що наданий заявником графічний матеріал не дає можливості визначити межі земельної ділянки та відповідно її правовий статус (а. с. 16, т. 1).

12 грудня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ГУ Держземагентства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 119,3 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а. с. 17, т. 1).

За наслідками розгляду зазначеного клопотання заступником начальника ГУ Держземагентства у Полтавській області Шилом О. Г. прийнято рішення, викладене у листі від 31 січня 2015 року за № 31-16-0.4-847/2-15, про залишення клопотання без задоволення із посиланням на те, що з метою виконання доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В. Б. від 08.10.2014 за № 37732/0/1-14 та рішень колегії Держземагентства 14.10.2014, які введені в дію наказом Держземагентства України від 15.10.2014 № 328, право оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства визначено до продажу на земельних торгах у формі аукціону (а. с. 21, т. 1).

Позивач оскаржив вказане рішення до суду та постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 липня 2015 року у справі № 816/2053/15, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Держземагентства у Полтавській області, викладене у листі від 31 січня 2015 року за № 31-16-0.4-847/2-15, про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У частині позовних вимог про зобов`язання надати наказ на ім`я ОСОБА_1 по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтованою площею 119,3 га, з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, відмовлено (а. с. 9-11, 14-15, т. 1).

Після набрання рішенням адміністративного суду законної сили до компетентних органів з подібними клопотаннями ОСОБА_1 більше не звертався.

Наказом ГУ Держгеокадасту у Полтавській області від 06 грудня 2018 року № 8401-СГ на підставі заяви ОСОБА_2 від 21.11.2018 надано останньому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів (а. с. 31, 32, т. 1).

За клопотанням ОСОБА_2 від 16.05.2019 наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23 травня 2019 року № 3598-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та надано у власність йому земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0392 площею 2,0 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населених пунктів (а. с. 34, 35, т. 1).

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.06.2019, на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області Голуб М. С. індексний номер 47260549 від 07.06.2019 та індексний номер 47266428 від 08.06.2019 до реєстру внесено запис 31913988 про державну реєстрацію 03 червня 2019 року права приватної власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку та запис 31919562 про реєстрацію 05 червня 2019 року права оренди земельної ділянки ТОВ «Господар» (а. с. 25-36, т. 1).

Оспорюючи вказані накази ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та зареєстровані речові права відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Господар» на спірну земельну ділянку, позивач посилався на свої правомірні очікування щодо одержання земельної ділянки в оренду. При цьому доказів факту порушення його прав відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, які покладають на сторони обов`язок довести обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги або їх заперечення, ОСОБА_1 суду не надав та відповідних обставин не довів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Суд захищає порушені права у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду визначений статтями 123, 124 ЗК України.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержані в користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно із частиною третьою статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах своїх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

За змістом частин шостої, дванадцятої статті 123 ЗК України надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюється за рішенням відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки шляхом його затвердження; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат лісогосподарського виробництва.

З наведених норм слідує, що набуття особами права оренди земельної ділянки відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у користування.

На час виникнення спірних правовідносин частина третя статті 123 ЗК України містила норму (абзац 3), відповідно до якої ненадання дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивованої відмови у його наданні давало заінтересованій особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу протягом одного місяця від дня закінчення місячного строку з часу реєстрації клопотання у відповідному уповноваженому органі.

Місячний строк, упродовж якого особа могла реалізувати таке право, є присічним та нездійснення права замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у цей строк призводить до припинення цього права. Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2018 року у справі № 509/4156/15-а, від 22 жовтня 2020 року у справі № 823/105/18.

Оскільки ГУ Держземагентства у Полтавській області не прийняло жодного рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 12.12.2014 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 119,3 га, позивач набув право самостійно замовити виготовлення такого проекту землеустрою за принципом мовчазної згоди та подати його на затвердження уповноваженого органу, проте таким правом в установлений законом строк він не скористався.

Сам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду у майбутньому, але отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28 цс).

Таким чином правомірні очікування позивача на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою не надають позивачеві право на земельну ділянку, яке може виникнути лише на підставі договору оренди землі з моменту державної реєстрації такого права відповідно до закону (статті 1, 6, 13-16 Закону України «Про оренду землі», статті 93, 124, 125 ЗК України).

Разом з тим, відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони (п. 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28 цс 20).

У справі, що переглядається, встановлено, що з 23 листопада 2015 року, коли набрало законної сили рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 816/2053/15, ОСОБА_1 , як особа заінтересована в одержанні земельної ділянки в оренду, жодних дій для оформлення права оренди не вчиняв, проект землеустрою за правом мовчазної згоди не замовив, не оскаржував бездіяльність ГУ Держземагенства у Полтавській області щодо несвоєчасного розгляду питання про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою та розглядом свого клопотання більше трьох років не цікавився, допоки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не передало земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність громадян для ведення особистого селянського господарства, зокрема, у власність відповідача ОСОБА_2 , як учасника АТО.

При цьому земельна ділянка площею 2,0 га, яка передана у власність ОСОБА_2 , була сформована як об`єкт цивільних прав, їй присвоєно кадастровий номер :00:002:0392 та визначено фактичні межі, тоді як земельна ділянка площею 119,3 га, право на яку заявляє позивач, фактично не визначена, не має меж та кадастрового номера, що унеможливлює її ідентифікацію на місцевості, а також точне визначення на картографічних матеріалах.

Отже, встановивши, що ГУ Держгеокадастру у Полтавській області під час видання оскаржуваних наказів діяло правомірно та у межах своєї компетенції, а також ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, входила до складу земельної ділянки, щодо якої позивачем була подана заява, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги представника позивача ґрунтуються на доказах та обставинах, яким судом дано належну правову оцінку, та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Подання позивачем ОСОБА_1 клопотання від 12.12.2014 до ГУ Держземагентства у Полтавській області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 119,3 га з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області та його правомірні очікування на розгляд цього клопотання не є перешкодою для власника визначати порядок використання земель та їх безоплатної передачі у власність громадянам України.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема,для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасники бойових дій та особи прирівняні до них, у тому числі учасники антитерористичної операції, мають право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

По справі встановлено, що 21.11.2018 відповідач ОСОБА_2 подав до уповноваженого органу - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області заяву з необхідними матеріалами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 гектара земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Черевківської сільської ради Миргородського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Відповідно до вимог частини сьомої, дев`ятої статті 118 ЗК України у місячний строк дане клопотання було розглянуто та за відсутності підстав для відмови наказом від 06.12.2018 № 8401-СГ ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, після надання якого за заявою заінтересованої особи ОСОБА_2 від 16.05.2019 такий проект було затверджено з передачею земельної ділянки у власність відповідача згідно наказу від 23.05.2019 № 3598-СГ, що відповідає нормам діючого законодавства.

При цьому надання відповідачу ОСОБА_2 незаконних привілеїв та переваг по справі не встановлено і суду не доведено, а спірна земельна ділянка не була обтяжена правами інших осіб та могла бути передана у власність відповідача в порядку безоплатної приватизації земель державної власності.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, яке відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, а тому залишає апеляційну скаргу представника позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка Олександра Володимировича - залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна