Номер провадження 2/754/1323/23 Справа №754/6968/22
11 травня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Буша Н.Д.,
при секретарі судового засідання Зануди І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про відшкодування додаткових витрат на дитину, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою про відшкодування додаткових витрат на дитину.
Ухвалою суду від 26.08.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху. Позивачем на виконання ухвали суду у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені недоліки, ухвалою суду від 21.09.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю, зареєстрованою по ісламським каконам у період з 11 червня 1995 року по 01 квітня 2008 року. Від сімейних відносин з відповідачем у позивача народилися та зараз перебувають на її утриманні двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року відповідачу було визначено обов`язок оплачувати додаткові витрати на оплату освітніх послуг, наданих по навчанню сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогоднішій день ОСОБА_3 здобуває вищу освіту у Київському інституті музики ім Р.М.Глієра, таким чином на нього розповсюджується норми ст. 199 СК України. Освіта отримується на підставі договору №22/МС від 30 липня 2018 року на платній основі. Отже, позивач несе додаткові витрати на дитину. Враховуючи, що позивач офіційно працює на двох роботах та у зв`язку з економічною ситуацією не має коштів на витрати по отриманню дитиною вищої освіти, що є постійними та додатковим навантаженням, відповідач у добровільному порядку цей обовз`язок не виконує. Проте, дитина навчається і позивач вимушена оплачувати додаткові витрати на навчання. Позивачем виплачено додаткові витрати за 2020-2022 роки у розмірі 63 125 грн., які вона просила стягнути з відповідача.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
В судове засідання на 11.05.2023 року представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій вимоги позову підтримав, просивши про їх задоволення в повному обсязі, щодо розгляду справи з постановленням по справі заочного рішення суду у відсутності сторони відповідача не заперечував та просив проводити судове засідання у його відсутності.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників справи за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення, про що також не заперечував представник позивача.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.
Син сторін по справі ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача та навчається в коледжі на денній формі навчання у Київському інституті музики ім. Р.М. Глієра. Відповідно до договору №К22мс від 30.07.2018, загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання ОСОБА_3 у Київському інституті музики ім. Р.М. Глієра становить 152 000 грн. Замовник вносить плату щосеместрово в розмірі 19 000 грн. (вартість навчання за повний календарний рік 38 000 грн.).
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.05.2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на оплату освітніх послуг, наданих по навчанню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальному розмірі 38 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.
За період 2020-2022 років ОСОБА_1 сплатила 80 900 грн. згідно договору про навчання освітніх послуг №К22мс від 30.07.2018 року, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 4-8) та просить позивач стягнути на її користь 63 125 грн.
Інших доказів на підтвердження витрат, що понесені позивачем у зв`язку з навчанням сина ОСОБА_2 , суду не надано.
Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Отже підставою для стягнення додаткових витрат на дитину є потреба у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані по справі докази, суд вважає за необхідне стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину фактично понесених додаткових витрат на оплату освітніх послуг, наданих по навчанню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальному розмірі 40 450 грн.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням поданих позивачем доказів, та враховуючи, що батьки повинні нести вказані витрати обидва, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 184, 185, 199, 200 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., 258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування додаткових витрат на дитину- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місцезнаходження зазначене в позовній заяві: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ) частину понесених додаткових витрати на оплату освітніх послуг, наданих по навчанню сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у загальному розмірі 40 450 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.
Іншу частину позовних вимог ОСОБА_1 - залишити беззадоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення суду складений 11.05.2023 р.
Суддя Н.Д.Буша