Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1960/23
Провадження № 2/494/571/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2023 Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Панчишина А.Ю.

секретар судового засідання Твердун Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради про визнання права власності на гараж, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на гараж.

В позовній заяві посилався на те, що він являється власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі позивач зареєстрований та проживає з 1991 року. Даний будинок являється багатоквартирним, а двір та подвір`я - загального користування. В 1997 році позивач зазначає, що звернувся з заявою до Березівської міської ради Берегівського району Одеської обл. про надання йому дозволу на будівництво сараю у дворі за адресою: АДРЕСА_2 . 26.06.1997 року отримав копію рішення виконавчого комітету Березівської міської ради народних депутатів №8 від 26.06.1997 р. за №08/221. відповідно до якого йому ОСОБА_1 дозволено будівництво сараю у дворі загального користування та зобов`язано після завершення будівництва в місячний термін провести поточну інвентаризацію будівлі у Березівеькому БТІ.

Місце під будівництво сараю позивачу було виділено, що підтверджується викопіюванням. Так як на меті ОСОБА_1 мав побудувати гараж, а не сарай, то звернувся до Березівської міської ради з відповідною заявою. Рішенням XXІІІ сесії Березівської міської ради VII скликання йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: АДРЕСА_2 гараж НОМЕР_1 загальною площею 0.0029 га.

Рішенням XI сесії Березівської міської ради VIII скликання від 03.09.2021 р. за №687-УІІ1. проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва гаражу, кадастровий номер::02:005:0333 був затверджений і дана земельна ділянка була йому передана.

Будівництво кам`яного гаражу на даній земельній ділянці позивач зазначає, що почав ще в 1998 році, а завершив в 2021 році. Після закінчення будівництва він користувався гаражем, але не здав його в експлуатацію, тому за ним не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудований гараж.

Факт існування гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 підтверджується технічним паспортом. виготовленим 28.08.2020 р. ФОП « ОСОБА_2 ». відповідно до якого площа гаражу складає 23.1 кв.м. площа забудови - 27.7. рік забудови -1998.

Позивач зазначає, що вирішив узаконити побудований ним гараж і з даного питання з відповідною заявою 28.09.2023 р. звернувся до Березівської міської ради, але отримав відповідь про те, що станом на теперішній час. Свідоцтво на право власності, по результатам державної реєстрації прав, не видається. Для оформлення права власності йому було рекомендовано звернутись до Державного реєстратора. Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2023 р. за №69602405 йому відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим. що подані мною документи не відповідають вимогам п.77 постанови КМУ від 25.12.2015 р. №1 127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В державній реєстраційній службі йому також роз`яснили, що реєстрація права власності відповідно до Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» стосується лише житлових будинків, а не господарських будівель та гаражів.

Враховуючи наведене, просить задовольнити позовні вимоги та визнати за ним право власності на гараж.

Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 02 листопада 2023 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про судовий розгляд. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просить позов задоволити.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що не заперечує з приводу задоволення заявлених позовних вимог та просить розглянути справу у відсутності представника Березівської міської ради.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 в 1997 році звернувся з заявою до Березівської міської ради Берегівського району Одеської області про надання йому дозволу на будівництво сараю у дворі за адресою: АДРЕСА_2 . 26.06.1997 року отримав копію рішення виконавчого комітету Березівської міської ради народних депутатів №8 від 26.06.1997 р. за №08/221 відповідно до якого ОСОБА_1 дозволено будівництво сараю у дворі загального користування та зобов`язано після завершення будівництва в місячний термін провести поточну інвентаризацію будівлі у Березівеькому БТІ.

В подальшому оскільки ОСОБА_1 мав намір збудувати гараж, а не сарай він звернувся до Березівської міської ради з відповідною заявою. Рішенням XXIІІ сесії Березівської міської ради VII скликання ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: АДРЕСА_2 гараж НОМЕР_1 загальною площею 0.0029 га.

Проект землеустрою був погоджений відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та екології Березівської райдержадміністрації, що підтверджується висновком №10/18-13/21 від 30.04.2021 р.

Рішенням XI сесії Березівської міської ради VIII скликання від 03.09.2021 р. за №687-VIII. проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність для будівництва гаражу, кадастровий номер: :02:005:0333 був затверджений і дана земельна ділянка була передана ОСОБА_1 у власність.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.08.2021 року вбачається, що вищезазначеній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер: :02:005:0333.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки пл. 0.0029 га, кадастровий номер: :02:005:0333.

Факт існування гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 підтверджується технічним паспортом. виготовленим 28.08.2020 р. ФОП « ОСОБА_2 ». відповідно до якого площа гаражу складає 23.1 кв.м. площа забудови - 27.7, рік забудови -1998.

З питання узаконення гаражу, ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою 28.09.2023 р. до Березівської міської ради, але отримав відповідь за №03.1/08-33/1950 від 01.10.2023 року про те, що станом на теперішній час, свідоцтво на право власності, по результатам державної реєстрації прав, не видається. Для оформлення права власності ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись до Державного реєстратора.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2023 р. за №69602405 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим. що подані ним документи не відповідають вимогам п.77 постанови КМУ від 25.12.2015 р. №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію, згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведеного технічного обстеження такого об`єкта.

Як встановлено судом, гараж за адресою: АДРЕСА_2 позивачем збудовано без одержання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, тобто самовільно.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснив, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Приймаючи до уваги вищевикладені та встановлені обставини, а саме, що власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудований гараж, є позивач ОСОБА_1 , цільове призначення цієї земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, позивач звертався до компетентного державного органу з приводу реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, але йому було відмовлено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Даним самочинним будівництвом права інших осіб не порушені.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований по АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на гараж АДРЕСА_1 , збудований на належній йому земельній ділянці за кадастровим номером: :02:005:0333.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_4 .

Відповідач Березівська міська рада, адреса: м.Березівка, площа Ген. Плієва, 9 Одеської області, .

Суддя Панчишин А.Ю.