КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

Справа №357/5329/23 Головуючий у 1 інстанції: Бебешко М.М.

Провадження №22-ц/824/12117/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

29 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, про відшкодування шкоди моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, про відшкодування шкоди моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 27 червня 2023 Головне управління Державної казначейської служби України в Київській областіподало апеляційну скаргу, в якій просило звільнити від сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 4026 грн на реквізити Київського апеляційного суду.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року було направлено на офіційну поштову адресу, вказану в апеляційній скарзі Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області28 липня 2023 року.

Повторно було направлено копію ухвали Київського апеляційного суду від 28 липня 2023 року на електронну адресу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області 16 листопада 2023 року, яку згідно зі звітом було отримано в той же день.

Станом на 29 листопада 2023 року Головним управлінням Державної казначейської служби України в Київській областівимоги, встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2023 року, виконані не були. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог даної ухвали у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

Крім того, слід зазначити, що заявник звернувшись до суду із заявою повинен цікавитись розглядом справи та сприяти розгляду справи у розумні строки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17.10.2014, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна протии України» від 02.09.2010, «Смірнова протии України» від 08.11.2005, «Матіка протии Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс протии Греції» від 05.02.2004 та інші).

У постановах Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) та від 10 лютого 2022 року у справі № 359/5063/21 (провадження № 61-21505св21) зазначено: «електронна адреса - це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені «mail.gov.ua».

Крім того, Верховний Суд у постанові №757/465/6147/18 від 20 січня 2023 року виходить із того, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси, повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 р. №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Станом на 29 листопада 2023 року недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто, а тому апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню особи з такою скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області, про відшкодування шкоди моральної та матеріальної шкоди, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко
СуддіЛ.П. Сушко В.І. Олійник