провадження №2/279/1883/23
Справа № 279/6977/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
"30" листопада 2023 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :
головуючого судді Коваленко В.П.
секретаря Зубкової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням , -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 16.03.203 року ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 . При перевірці реєстрів їй стало відомо що в даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , який був дальнім родичом спадкодавця. В даній квартирі він не проживає більше 8 років, його фактичне місце перебування невідомо.Так як в даний час ОСОБА_1 є власником даної квартири то вимушена сплачувати кошти за утримування на сплачувати всі належні комунальні платежі за відповідача. Знаходженням на реєстрації по місцю проживання відповідача порушує право ОСОБА_1 на вільне користування та розпорядження житлом, та на даний час вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію та інше.
Справу розглянуто в порядку спрощенного позовного провадження без виклику сторін. Відзиву на позов не надійшло.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачу на праві на право за заповітом належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який в зазначеній в квартирі не проживає більше 8 років, місце його знаходження не відоме.
За змістом ч. 1 ст.16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями статті 41КонституціїУкраїни регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст.150ЖК України громадяни, що мають в приватній власності житло, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлений ст.405ЦК України строк у жилому приміщенні без поважних причин.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності ОСОБА_3 у квартирі, що належить позивачу , а також не містять матеріали справи і доказів наявності перешкод у проживанні відповідача за вказаною адресою, угоди про порядок користування цим житлом сторонами суду не надано.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов до переконання, що оскільки відповідач не проживає у будинку позивача, не користується ним, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням, а позовні вимоги є такими, що знайшли своє обґрунтування та підлягають до задоволення.
На підставі ст. 47 Конституції України, ст. 405 ЦК України,керуючись ст.ст. 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи , якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного стироку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску строку з інших поважних причин.
Суддя В.П. Коваленко