КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року

справа № 756/219/22

провадження № 22-ц/824/9100/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач -ОСОБА_2

третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року, постановлене під головуванням судді Диби О.В., у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригод,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 31.07.2021 у м. Києві по просп. Г.Сталінграда, 53-б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , та в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2021, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.11.2021, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КУпАП.

Для визначення матеріального збитку заподіяного внаслідок пошкодження його автомобіля позивач звернувся до ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», згідно висновку якого завданий матеріальний збиток складає 516 985,84 грн.

Оскільки позивачу було відомо про наявність оформленого страхового полісу відповідача у АТ «СК «АРКС», він звернувся до вказаної страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, і 02.12.2021 страховою компанією на користь позивача було перераховано 130 000 грн.

На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди 386 985,84 грн, а також судові витрати.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди 386 985 грн 84 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3869 грн 87 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 318 469, 36 грн в рахунок відшкодування шкоди.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Зазначає, що судові засідання призначались в період дії воєнного часу, що унеможливлювало відповідача отримати будь-яку кореспонденцію та прибути до суду, а також заявити клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Апелянт вказує, що в основу рішення покладено висновок автотоварознавчої експертизи відповідно до якого матеріальний збиток складає 516 985,84 грн. Однак, у висновку зазначено також про те, що вартість ремонтно відновлювальних робіт складає 448 469,36 грн. Суд першої інстанції не звернув увагу на наявну різницю вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Зазначає, що вартість автомобіля на момент перед пошкодженням у висновку визначена не правильно, оскільки для порівняння експертом брався автомобіль із меншим пробігом. Вважає, що із відповідача могла підлягати стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу без урахування фізичного зносу КТЗ та отриманим страховим відшкодуванням.

У зв`язку із відсутністю документів на підтвердження проведення фактичного ремонту пошкодженого транспортного засобу, зокрема акту виконаних робіт, квитанції про сплату наданих послуг підстави для стягнення розміру матеріальних збитків є недоведеною.

Відтак, апелянт вважає, що з нього може підлягати стягненню 318 469,36 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про розгляд справи. Адресу проживання відповідача підтвердив його представник, а також її зазначено у заяві про перегляд заочного рішення суду. Крім того, представник відповідача неодноразово знайомився із матеріалами справи. Вказує, що та обставина, що на території України введено воєнний стан не є перешкодою для подання документів до суду. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта, відповідно до якого вартість матеріального збиту складає 516 985, 84 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходи із висновку автотоварознавчої експертизи №128/21 від 27.10.2021, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 516985,84 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08.07.2019 позивач придбав автомобіль марки «Мазда», номер кузова НОМЕР_4 , 2019 року випуску, який був зареєстрований за позивачем з д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8-13,44).

31.07.2021 у м. Києві по просп. Г.Сталінграда, 53-б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , та в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2021, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.11.2021, відповідача ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки (а.с. 14-23).

З акту огляду транспортного засобу №128/21 (дефектна відомість), складеного 19.10.2021 експертом Калініченком Ю.В. , убачається, що при його складанні був присутній тільки власник пошкодженого автомобіля, позивач у справі (а.с.54-56).

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №128/21 від 27.10.2021, складеного експертом Калініченком Ю.В., матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 516985,84 грн. (а.с.32-53).

З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «АРКС», договір №ЕР204844496 від 08.07.2021.

Згідно розрахунку розміру страхового відшкодування у справі №1.102.21.0005968 (а.с.59), ліміт відповідальності страховика за один пошкоджений транспортний засіб за вищевказаним договором становив 130 000 грн, безумовна франшизи 0. Розмір страхового відшкодування склав 130 000 грн.

Як убачається з виписки по картковому рахунку позивача, 02.12.2021 страховою компанією на користь позивача було перераховано 130 000 грн в рахунок страхового відшкодування (а.с.60).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Висновком автотоварознавчої експертизи №128/21 від 27.10.2021, встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 516985,84 грн (а.с.32-53).

Страховиком цивільно-правова відповідальність відповідача (АТ «СК «АРКС») здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 130000 грн.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, вірним є висновок суду першої інстанції про стягнення із відповідача, як винної особи, на користь позивача різниці між фактичним розміром матеріального збитку та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 386 985, 84 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, судові засідання призначались в період дії воєнного часу, що унеможливлювало відповідача отримати будь-яку кореспонденцію та прибути до суду, а також заявити клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи судом не приймається.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Пунктом 4 частини 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що судові повістки, зокрема на 02.02.2023, направлені на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) повернулись із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 115 т. 1). Вказана адреса зазначена відповідачем у заяві про направлення копії ухвали про відкриття, копії позовної заяви (а.с.85 - 86 т.1).

Крім того, про судове засідання, призначене на 02.02.2023 року ОСОБА_2 був повідомлений за допомогою смс повідомлення (а.с. 113 т. 1), а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду, що передбачено ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 112 т.1).

Також з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача неодноразово ознайомлювався із матеріалами справи (а.с. 79, 99 т.1).

Вищенаведені обставини свідчать про обізнаність відповідача щодо перебування справи на розгляді у суді та повідомлення останнього про судове засідання, призначене на 02.02.2023 року.

Посилання апелянта та запровадження на території України воєнного стану саме по собі не може вказувати на поважність неявки в судове засідання, клопотань про відкладення судового засідання у зв`язку із зазначеною обставиною матеріали справи не містять.

Апелянт не погоджується із висновком експерта та вважає, що вартість відновлювального ремонту визначено неправильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених в апеляційній скарзі обставин відповідачем не надано. Висновку експертного дослідження, проведеного за ініціативою відповідача, до суду не надано.

Частиною 3 ст. 367 ЦПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, клопотань про проведення судової автотехнічної експертизи в суді першої інстанції відповідач не заявляв.

Запровадження на території України воєнного стану саме по собі не є безумовною причиною пропуску процесуального строку для подачі відповідних доказів.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі строк дії воєнного стану в Україні було продовжено і він продовжує свою дію на даний час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 визначено перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блоковані)

Наказом від 13 січня 2023 року № 14 внесено зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Згідно з наказом місто Київ виключено із переліку територій можливих бойових дій.

Об`єктивних перешкод, що пов`язані з введенням воєнного стану, для подання до суду першої інстанції доказів апелянтом не зазначено.

Також скаржник не був позбавлений можливості направити на електронну адресу суду свої пояснення чи клопотання.

Відтак, посилання відповідача щодо неможливості заявлення в суді першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи в суді першої інстанції колегія суддів оцінює критично.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді