Справа № 510/972/23
Провадження 2/510/44/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.23 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області/ про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що він навчався в професійно-технічному училищі №23 м. Кілія, Одеської області з 01.09.1974 року по 15.07.1976 рік, по спеціальності «слюсар-сантехнік», де рішенням екзаменаційної комісії йому була присвоєна кваліфікація «Слюсар-сантехнік 4 розряду», у зв`язку з чим він отримав атестат №3131 від 15 липня 1976 року, виданий міським професійно- технічним училищем №23 м. Кілія, Одеської області.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що з метою перерахунку пенсії він звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок його пенсії та включення до загального стажу періоди навчання в професійно-технічному училищі №23 м. Кілія, Одеської області. Однак, йому було відмовлено у зарахуванні до стажу період навчання в міському професійно-технічному училищі №23 м. Кілія Одеської області, у зв`язку із розбіжностями у прізвищі в паспорті та атестаті про отримання навчання №3131 від 15 липня 1976 року, а саме у паспорті зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а у атестаті №3131 професійно-технічного училища №23 м. Кілія Одеської області «Чімпояш».

Через те, що встановити юридичний факт належності йому документа про отримання освіти за професією слюсар-сантехник в Кілійському СПТУ №23 з 01.09.1974 року по 15.07.1976 року він має можливості в позасудовому порядку, у зв`язку із реорганізацією навчального закладу, він звернувся з відповідною заявою до суду, оскільки встановлення даного факту в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість реалізувати вільно та в повному обсязі його права.

Заявник у судовому засідання підтвердив факти, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, наполягав на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до судового засідання не з`явився, направив до суду пояснення, згідно яких не заперечує проти встановлення факту належності ОСОБА_1 атестату № №3131 від 15 липня 1976 року, виданий міським професійно- технічним училищем №23 м. Кілія, Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 з метою перерахунку пенсії звернувся до управління Пенсійного фонду із заявою про перерахунок його пенсії та включення до загального стажу періоди навчання в професійно-технічному училищі №23 м. Кілія, Одеської області. Однак, йому було відмовлено у зарахуванні до стажу період навчання в міському професійно-технічному училищі №23 м. Кілія Одеської області, у зв`язку із розбіжностями у прізвищі в паспорті та атестаті про отримання навчання №3131 від 15 липня 1976 року, а саме у паспорті зазначено прізвище « ОСОБА_2 », а у атестаті №3131 професійно-технічного училища №23 м. Кілія Одеської області «Чімпояш».

Відповідно до копії атестату №3131, виданого за місцем навчання в професійно- технічному училищі №23 м. Кілія, Одеської області заявнику видали документ, вказавши прізвище « ОСОБА_3 », та на російській мові « ОСОБА_2 », оскільки заповнювався документ відповідно до документів на російській мові, які підтверджували його особистість.

Довідкою Державного навчального закладу «Кілійський професійний ліцей» від 17.05.2023 року підтверджується те, що ОСОБА_1 , 15.03.1959 року дійсно навчався в Кілійському СПТУ №23 з 01.09.1974 року (Наказ №6-К від 22.09.1974 року) по 15.07.1976 року (Наказ №3-К від 15.07.1976 року) за професією слюсар-сантехнік, за денною формою навчання. Довідка видана на підставі архівних даних Кілійського професійного ліцею (книга наказів про зарахування та відрахування учнів СПТУ №23 1974-1979 рр.).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи нищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Усунення вказаної помилки є неможливим в позасудовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищезазначені розбіжності виникли під час неправильного перекладу прізвища заявника, пояснення заявника, викладені ним у заяві, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області/ про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , навчався в професійно-технічному училищі №23 м. Кілія, Одеської області з 01.09.1974 року по 15.07.1976 рік, по спеціальності «слюсар-сантехнік», де рішенням екзаменаційної комісії йому була присвоєна кваліфікація «Слюсар-сантехнік 4 розряду» та факт належності йому атестату №3131 від 15 липня 1976 року, виданого міським професійно- технічним училищем №23 м. Кілія, Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін