Справа № 368/257/23
Провадження № 2/368/274/23
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"20" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "САНДІ ГРУП" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки, зобов`язання видати трудову книжку ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» () видати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) належним чином заповнену трудову книжку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заробітну плату з березня 2020 року по липень 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки - з 31.07.2020 р. по день прийняття судом рішення у цій справі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати.

Мотивувала позов тим, що вона працювала у ТОВ «САНДІ ГРУП» на посаді касира в період з листопада 2019 року по липень 2020 р. За вказаний період роботи Відповідачем сплачувалися страхові внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується інформацією з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У липні 2020 року Позивача було звільнено з посади касира ТОВ «САНДІ ГРУП».

Під час роботи Позивача в ТОВ «САНДІ ГРУП», її трудова книжка у встановленому законом порядку зберігалася у роботодавця, тобто Відповідача, та діючи відповідно до чинного законодавства, Відповідач зобов`язаний був видати Позивачу її трудову книжку в день звільнення.

Разом з тим, при звільненні Позивача та по даний час Відповідач не повернув Позивачу її трудову книжку. Такими діями Відповідач порушує вимоги чинного законодавства та право позивача на працю, оскільки без трудової книжки вона не вважається належним чином звільненою та не може працевлаштуватися.

Також. Відповідачем не виплачено заробітну плату Позивачу з березня 2020 року по липень 2020 року.

Враховуючи викладене, для захисту своїх порушених прав, Позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.

Згідно з ч.1. 2 ст.48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Порядок ведення трудових книжок затверджено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція).

У п.2.3 Інструкції зазначено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні проводитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

У п.2.4. цієї ж Інструкції вказано, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п. 2.27 Інструкції днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки», трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку

Згідно з п «б» п. 7.1 Інструкції, на підприємстві ведеться книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277. У разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Згідно з п.4.2 Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі вдень звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно із ч.5 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави вважати, що саме на роботодавця покладений обов`язок забезпечити видачу працівнику належним чином оформленої трудової книжки у день звільнення. І лише належне виконання вимог п. 4.2. Інструкції роботодавцем може свідчити про відсутність його вини у невидачі трудової книжки у встановлений законом строк.

Для застосування положень ч.5 ст.235 КЗпП України необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки: вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

У постанові від 05.02.2020 у справі № 761/29172/18 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки виплачується працівникові за наявності сукупності умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

Згідно з постановою Верховного Суду від 4 листопада 2020 року справа 812/390/16, Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику трудову книжку вдень звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Невидача працівнику трудової книжки у день звільнення прирівнюється до не проведення у встановленому законом порядку звільнення працівника. Отже, працівник, якому не була видана трудова книжка в день звільнення вважається таким, що не був звільнений з роботи відповідно до норм трудового законодавства.

Станом на день звернення до суду з цим позовом, Відповідач не видав Позивачу її трудову книжку ні особисто, ні через засоби поштового зв`язку, що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача та наявність підстав для стягнення з нього середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Отже, наявні усі підстави вважати, що в ситуації, коли роботодавець затримав видачу трудової книжки при звільненні, днем звільнення працівника вважатиметься день видачі йому трудової книжки. Невиконання власником або уповноваженим ним органом з ного вини обов`язку щодо видачі працівнику в день звільнення належно оформленої трудової книжки є визначеною законом підставою для виплати такому працівнику середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки. Затримка видачі трудової книжки перешкоджае працевлаштуванню працівника, а тому тягне обов`язок власника виплатити працівникові середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, викликаного невидачею (затримкою видачі) трудової книжки.

Слід зазначити, що трудову книжку на час звернення до суду з цим позовом Позивачу не вручено та не направлено поштовим відправленням за місцем її проживання, що свідчить про порушення трудових прав Позивача. А також, не проведено розрахунок по заробітній платі.

Отже, наявні всі підстави для зобов`язання Відповідача видати Позивачу належним чином заповнену трудову книжку та відшкодувати їй середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, викликаного невидачею (затримкою видачі) трудової книжки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала і уточнила , що просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за 2020 рік, а саме: за березень 12000 грн.; за травень 3000 грн.; за червень 3000 грн., за липень 2000 грн. Стягнути на її користь 185597,10 грн. середнього заробітку у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки і зобовязати відповідача видати їй належним чином заповнену трудову книжку.

З проставлених у поштових повідомленнях відміток вбачається відсутність відповідача ТОВ «САНДІ ГРУП» за адресою місцезнаходження і відповідач не повідомив суду іншої адреси, а тому відповідно до ст.128 ч.8 п.4 ЦПК України повістка є врученою відповідачу та ухвалено провести заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦК України, яка розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб позивач наказом ТОВ «САНДІ ГРУП» від 10.02.2020 року прийнята на посаду касира і наказом від 20.07.2020 звільнена з посади касира на підставі ст.38 КЗпПУ. Відповідач нарахував позивачу заробітну плату за 2020 рік, а саме: за березень 4800 грн.; за травень 4800 грн.; за червень 4800 грн., за липень 2921,74 грн.

Відповідно до ст.115 ч.1 КЗпПУ заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст.116 ч.1 КЗпПУ При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.115 ч.1 КЗпПУ відповідач не виконав обов`язку виплатити позивачу заробітну плату за 2020 рік, а саме: за березень 4800 грн.; за травень частково на суму 3000 грн.; за червень частково на суму 3000 грн., Відповідно до ст.116 ч.1 КЗпПУ відповідач не виконав обов`язку виплатити позивачу всіх сумм при звільненні , що належать йому від підприємства за липень частково на суму 2000 грн. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України відповідач не довів, що виконав вказані обовязки перед позивачем так як не надав суду доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до ст.48 КЗпПУ передбачено:

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час роботи Позивача в ТОВ «САНДІ ГРУП», її трудова книжка у встановленому законом порядку зберігалася у роботодавця, тобто Відповідача, та діючи відповідно до чинного законодавства, Відповідач зобов`язаний був видати Позивачу її трудову книжку в день звільнення.

У п.2.3 Інструкції зазначено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні проводитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

У п.2.4. цієї ж Інструкції вказано, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п. 2.27 Інструкції днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки», трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку

Згідно з п «б» п. 7.1 Інструкції, на підприємстві ведеться книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, затверджена наказом Мінстату України від 27 жовтня 1995 року N 277. У разі одержання трудової книжки у зв`язку із звільненням працівник розписується у особистій картці і у книзі обліку.

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Згідно з п.4.2 Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі вдень звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в cm. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним оргацу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно із ч.5 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави вважати, що саме на роботодавця покладений обов`язок забезпечити видачу працівнику належним чином оформленої трудової книжки у день звільнення. І лише належне виконання вимог п. 4.2. Інструкції роботодавцем може свідчити про відсутність його вини у невидачі трудової книжки у встановлений законом строк.

Для застосування положень ч.5 ст.235 КЗпП України необхідна наявність таких умов: затримка у видачі трудової книжки: вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

У постанові від 05.02.2020 у справі № 761/29172/18 Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки виплачується працівникові за наявності сукупності умов: затримка у видачі трудової книжки; вина власника або уповноваженого ним органу; вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки.

Згідно з постановою Верховного Суду від 4 листопада 2020 року справа 812/390/16, Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику трудову книжку вдень звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника.

Невидача працівнику трудової книжки у день звільнення прирівнюється до не проведення у встановленому законом порядку звільнення працівника. Отже, працівник, якому не була видана трудова книжка в день звільнення вважається таким, що не був звільнений з роботи відповідно до норм трудового законодавства.

Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України позивач не довела , що у неї був вимушений прогул, викликаний затримкою видачі трудової книжки. Поясненнями позивача в судовому засіданні підтверджується, що після звільнення з роботи у відповідача вона працювала за кордоном на заводі так як вважала, що матиме більший дохід. Коли повернулась в України то працевлаштувалась 26.01.2022 року до ТОВ « Сільпо-фуд» і звільнилась 2.08.2022 року та влаштувалась на роботу до Приватного акціонерного товариства» Миронівська птафофабрика» . Тому відповідач не виконав обов`язку видати позивачу належним чином заповнену трудову книжку і відсутній обов`язок виплати позивачу середній заробіток у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату за 2020 рік, а саме: за березень 4800 грн.; за травень 3000 грн.; за червень 3000 грн., за липень 2000 грн.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином заповнену трудову книжку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) на користь держави 1760 грн. 70 коп. судового збору.

Відмовити у стягненні середнього заробітку у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки та у стягненні більшого розміру заробітної плати за березень 2020 року.

Відповідно до ст.49 ч.3 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі і позивач не подавала письмової заяви про зміну підстав або предмета позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні а тому подача в судовому засіданні розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не стосується спору, що розглядається судом.

Керуючись ч. 1 ст. 47, ч.5 ст.235 КЗпП України, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58, п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) невиплачену заробітну плату за 2020 рік, а саме: за березень 4800 грн.; за травень 3000 грн.; за червень 3000 грн., за липень 2000 грн.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином заповнену трудову книжку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДІ ГРУП» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, поверх 4, ) на користь держави 1760 грн. 70 коп. судового збору.

Відмовити у стягненні середнього заробітку у зв`язку із затримкою видачі трудової книжки та у стягненні більшого розміру заробітної плати за березень 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення складено 24.11.2023 року.

Суддя В.І. Кириченко