РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Костянтина Шепеля,

за участю секретаря судового засідання Раїси Буги,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Олександра Зубаня,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів відеоконференцзв`язку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «НАСК «Оранта», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Цимбал А.Є. 28 грудня 2022 року звертається до суду з цим позовом і просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 33126,00 грн та витрати за сплату судового збору в розмірі 992,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 7 грудня 2022 року сталася ДТП за участю автомобілів «Geely», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .. Відповідно до оформленого повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) винуватцем ДТП визнано ОСОБА_3 , яка свою вину у вчиненні ДТП визнала. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАС «НСК «Оранта». Протоколом-повідомленням про ДТП (європротоколом) був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем позивача в результаті ДТП. На підставі даних протоколів ПАС «НСК «Оранта» склала страховий акт та встановила суму страхового відшкодування в розмірі 16906,49 грн, яку було перераховано на рахунок позивача 22 грудня 2022 року. Як вбачається з рахунку-фактури № від 9 грудня 2022 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача складає 50032,81 грн. Позивачем понесені значно більші витрати на ремонт автомобіля, аніж отримане страхове відшкодування, і не відшкодованими залишились 33126,00 грн. При зверненні до ПАС «НСК «Оранта» позивачу було повідомлено, що різниця вартості ремонту та страхових витрат полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця понесених позивачем витрат підлягає стягненню саме з винуватця ДТП, тобто з відповідача. Які позивач просить стягнути на його користь з відповідача.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надає копії виписки по картці/рахунку з банку, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, полісу обов`язкового страхування, акту виконаних робіт та рахунку-фактури вартості робіт та запчастин (матеріалів).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Пояснює, що автомобіль стоїть в гаражі і на даний час не відремонтований. Позивачу ОСОБА_2 в страховій компанії усно було повідомлено про те, що ними все виплачено, а різниця вартості ремонту підлягає стягненню з винуватця ДТП, тому він і звертається до суду за захистом своїх прав. Страхова компанія взяла у позивача документи, оформила страховий випадок і перерахувала кошти на рахунок позивача, жодних актів при цьому не надавала. Акту виконаних робіт ремонту автомобіля немає, оскільки він не здійснювався. І позивач просить стягнути завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП, а не вартість ремонту автомобіля. У позивача станом на день розгляду справи немає від страхової компанії жодного листа з пропозицією відшкодувати збитки, а тому вони звертаються з позовом саме до винної у ДТП ОСОБА_3 , з якої просять стягнути різницю між страховим відшкодуванням та вартістю ремонту в розмірі 33126 грн. Висновок про розмір матеріального збитку зроблений сертифікованим СТО - ПАТ «Вінничина-АВТО».

Щодо витрат на оплату правової допомоги, то зазначає, що протягом п`яти днів після винесення рішення у даній справі буде надано клопотання в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо винесення додаткового рішення про стягнення витрат на оплату правової допомоги.

Позиція відповідача

Представник відповідача адвокат Зубань О.О. та відповідач ОСОБА_3 подають відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в повному обсязі. Вважають, що відповідальність за завдану шкоду в даному випадку має нести не відповідач, а страхова компанія, оскільки розмір завданої шкоди не перевищує страховий ліміт, зазначений у страховому полісі відповідача. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише у випадку, коли у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В даний момент ліміт відповідальності страховика становить 80000 грн, тобто заявлений позивачем розмір шкоди не перевищує ліміту страховика. Наданий позивачем рахунок-фактуру просить визнати неналежним доказом, оскільки, ПАТ «Вінничина-АВТО» не є сертифікованим оцінювачем і немає сертифікатів на здійснення операцій з проведення оцінки розміру завданої шкоди. Позивачем не надано доказів того, що автомобіль відремонтовано, і що на ремонт витрачено 50032,81 грн. Звернення позивача з позовом до відповідача вважають передчасним, а тому правових підстав для відшкодування шкоди немає (а.с.34-38).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 в задоволенні позову просить відмовити з підстав, викладених у відзиві. Пояснює, що відповідальність відповідача застрахована, страховий ліміт не перевищено, а тому і виплачувати завдану шкоду має страхова компанія, до якої і слід було б звернутись з позовом, а не до винуватця ДТП. При визначенні розміру завданої шкоди позивач посилається лише на рахунок, який є попередньою пропозицією до ремонту, але він ніяк не підтверджує розміру понесених витрат. Також до рахунку не додано сертифікату, дозволу чи іншого документу, який дає ПАТ «Вінничина-АВТО» право на визначення оцінки завданої шкоди, а тому не може бути доказом понесених позивачем витрат. Звернення позивача до суду вважає передчасним, оскільки у письмовому поясненні третьої особи зазначено про те, що страховою компанією було роз`яснено позивачу, що у випадку ремонту автомобіля і надання актів виконаних робіт йому буде доплачено страхове відшкодування. Представник позивача посилається на те, що позивачу нібито в усній формі було відмовлено і сказано звертатись до суду, однак жодної письмової відмови від страхової компанії немає. Вважає, що позивачу слід відремонтувати автомобіль, звернутись до страхової компанії за відшкодуванням і вже після врегулювання всіх відносин в межах страхового договору слід звертатись до суду з позовом про стягнення надлишку з винуватця ДТП. Також звертає увагу суду на те, що представником позивача підтверджено, що позивач отримав страхове відшкодування, з ним погодився, оскільки розміру страхового відшкодування не оскаржував. У разі відмови у задоволенні позову протягом п`яти днів після винесення рішення у даній справі надасть клопотання щодо винесення додаткового рішення про стягнення витрат на оплату правової допомоги.

Позиція третьої особи

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» Ольга Кучма у письмовому поясненні вказала, що ними виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 16896,51 грн. При визначенні розміру враховано знос 0,52- не відшкодовується по полісу цивільної відповідальності, ПДВ 20 %, які не сплачуються, якщо виплата не на СТО, а «на руки потерпілому». При наданні страховику доказів оплати за ремонт ТЗ страховик доплачує ПДВ. Позивач не наддав НАСК «Оранта» акту виконаних робіт ремонту транспортного засобу. Після звернення позивача із заявою про перегляд страхової справи йому направлено листа про те, що НАСК «Оранта» не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування у заявленному розмірі. Рахунок-фактура №1059 від 9 грудня 2022 року, складений ПАТ «Вінничина Авто», не є документом, який підтверджує здійснені витрати на відновлення ТЗ та не є звітом експерта, а лише пропозицією однієї із ремонтних організацій за дану ціну здійснити ремонт. Позивачу роз`яснено, що у разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт, а також представлення на огляд представнику страховика транспортного засобу після проведеного ремонту, НАСК «Оранта» проведе аналіз та можливий перегляд розміру страхового відшкодування по данному страховому випадку.

У зв`язку з мобілізацією працівника Вінницької дирекції, який представляв інтереси НАСК «Оранта» у судах Вінницької області, просить розгляд справи проводити у відсутність представника страхової (а.с.22-23).

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа передана до провадження судді 28 грудня 2022 року, що видно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.14).

30 грудня 2022 року направлено запит щодо місця реєстрації відповідача до Виконавчого комітету Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.15).

В зв`язку із ненадходженням відповіді на запит з Барської міської ради 23 січня 2023 року направлено запит щодо місця реєстрації відповідача до Центру надання адміністративних послуг Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області (а.с.16).

Відповідь на запит про місце реєстрації відповідача надійшла до суду 24 січня 2023 року (а.с.17-18).

Ухвалою від 30 січня 2023 року відкрито спрощене провадження у справі. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк до 21 лютого 2023 року для надання відзиву на позов, а третій особі для надання письмових пояснень щодо позову, встановлено позивачу строк до 3 березня 2023 року для подання відповіді на відзив та відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, для надання заперечень. Роз`яснено сторонам, що відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.20).

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» 9 лютого 2023 року надійшли письмові пояснення щодо позову та документи щодо страхового випадку (а.с. 22-27).

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 16 лютого 2023 року. Також надійшло клопотання про витребування доказів та про перехід до розгляду справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с. 34-41).

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14 березня 2023 року (а.с.46).

Від страхової компанії НАСК «Оранта» 28 лютого 2023 року надійшли витребовувані судом документи, сканована страхова справа по факту ДТП, яка мала місце 7 грудня 2022 року (а.с.51-71).

Відповідно до ухвали суду від 14 березня 2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 24 квітня 2023 року (а.с.81).

Відповідно до протоколу від 24 квітня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 18 травня 2023 року (а.с.85-88).

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Досліджуючи факти та питання права, що лежать в основі спору, суд встановив, що відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 7 грудня 2022 року зафіксовано ДТП за участю автомобілів «Geely», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Renault Kengoo», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка вказала в протоколі, що свою вину визнає (а.с.5).

Згідно з Полісом АР/2563171, страхова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у страховій компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», строк дії полісу з 16 січня 2022 року до 15 січня 2023 року (а.с.5 на звороті).

ОСОБА_2 22 грудня 2022 року отримав на свій картковий рахунок платіж від ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 16906,49 грн (а.с.4 на звороті).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись 8 грудня 2022 року до НАСК «ОРАНТА» з повідомленнями про ДТП, у яких ОСОБА_3 зазначила, що рухаючись у м. Жмеринка по вул. Магістральній, 48, водій, що рухався попереду, різко загальмував, збивши собаку, а вона почала гальмувати, однак через погані погодні умови, вивертаючи кермо, здійснила зіткнення з автомобілем «Geely». ОСОБА_2 вказав, що рухаючись на автомобілі «Geely» в м. Жмеринка по вул. Магістральній, загальмував до повної зупинки автомобіля, побачивши на дорозі перешкоду собаку, і в цей час в його автомобіль в`їхав автомобіль «Renault Kengoo», НОМЕР_2 (а.с.24-25).

НАСК «Оранта» 22 грудня 2022 року затверджено страховий акт про те, що внаслідок ДТП, оформленого за європротоколом, де винна особа ОСОБА_3 , сума страхового відшкодування встановлена в розмірі 16896,51 грн (а.с.26).

Згідно з Полісом №, страхова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПАТ«НАСК «Оранта», строк дії договору з 20 серпня 2022 року до 19 серпня 2023 року (а.с.42).

З копії страхової справи по факту ДТП 7 грудня 2022 року установлено, що 21 грудня 2022 року ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» проведено автотоварозначе дослідження, на вирішення якого поставлене питання,- «який матеріальний збиток, завданий власникові КТЗ Geely СК в результаті його пошкодження при ДТП» та вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 16896,51 грн (а.с.54-57).

ПАТ«НАСК «Оранта» 22 грудня 2022 року здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено проект страхового акту №ОЦВ-22-02-84170/1, згідно з якими сума страхового відшкодування 16896,51 грн, які перераховані на рахунок ОСОБА_2 в АТ КБ «Приват Банк» (а.с.53-53 на звороті).

ОСОБА_2 24 грудня 2022 року звернувся до голови правління НАСК «Оранта» з заявою про перегляд справи страхового випадку №84170 в частині суми відшкодування витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, оскільки виплаченої суми в розмірі 16846,51 на ремонт не вистачає, так як ПАТ «Вінничина-авто» визначило суму ремонту автомобіля в розмірі 50032 грн (а.с.66).

ПАТ НАСК «ОРАНТА» 25 січня 2022 року надіслало ОСОБА_2 відповідь на звернення щодо перегляду розміру виплати страхового відшкодування та повідомило, що не вбачається підстав для виплати страхового відшкодування. У разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні виплати на відновлювальний ремонт (квитанції,чеки), також транспортний засіб Geely SK на огляд представнику страховика після проведеного ремонту, НАСК «Оранта» буде проведено аналіз та можливий перегляд розміру страхового відшкодування по страховій справі №84170 (а.с.68).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та недостатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем на підтвердження витрат вартості ремонту автомобіля надано рахунок-фактуру № від 9 грудня 2022 року, згідно з яким здійснено розрахунок вартості робіт та запчастин (матеріалів), виготовлений ПАТ «Вінничина-АВТО» на замовлення ОСОБА_2 , за яким загальний розмір ремонту складає 50032,41грн (а.с.8,11).

Суд не приймає до уваги наданий позивачем як доказ рахунок-фактуру № від 9 грудня 2022 рок, оскільки він не підтверджує понесених позивачем витрат, а є орієнтовно-попередньою пропозицією щодо ремонту автомобіля «Geely», а тому цей документ є неналежним не містить інформації щодо предмета доказування у справі про відшкодування шкоди.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Предметом позову являється матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача. Підставою позову є неправомірні дії відповідача, з вини якого пошкоджено належний позивачу транспортний засіб.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Верховний Суд звернув увагу на те, що, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов (постанова від 10 червня 2019 року в справі № 591/5118/14-ц).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином в судовому засіданні представником позивача доведено, що шкоди майну позивача завдано саме з вини відповідача, яка вину свою у вчиненні ДТП згідно з повідомленням про ДТП визнала, що не заперечувалось і її представником в судовому засіданні.

Однак, враховуючи вище зазначені норми права, суд вважає, що звернення позивача до суду з позовом саме до винуватця ДТП є передчасним і виходить з наступного.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договори.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування є підстави, зазначені у статті 991 ЦК України та статті 26 Закону України «Про страхування», а також інші підстави, передбачені Договором страхування.

Згідно зі статтею 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Стаття 26 Закону України «Про страхування» передбачає що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Разом з тим, суд звертає увагу, що страховик не відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, а роз`яснив, що у разі надання оригіналів актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт (квитанції,чеки), також транспортний засіб Geely SK на огляд представнику страховика після проведеного ремонту, НАСК «Оранта» буде проведено аналіз та можливий перегляд розміру страхового відшкодування по страховій справі №84170 (а.с.68).

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону № 1961-IV).

Особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров"ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону № 1961-ІV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 33.2 статті 33 Закону № 1961-ІV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

За поданням МТСБУ, ліміт (максимальний розмір) виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення ДТП з використанням європротоколу, з 1 липня 2022 року збільшено до 80 тисяч гривень. Чинний ліміт становить 50 тисяч грн. Новий розмір ліміту діятиме для всіх договорів ОСЦПВ, незалежно від дати їх укладання.

Такі зміни встановлюються постановою Правління Національного банку від 30 травня 2022 року №108 «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказано, що максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Національної поліції України в розмірі 80 000 гривень на потерпілого.

У статті 1194 ЦК України зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір позовних вимог складає 33125,00 грн, НАСК «Оранта» виплатила позивачу 16896,51 грн, загальна вартість ремонту автомобіля позивачем визначена у розмірі 50032,81 грн, що в загальному не перевищує встановленого розміру ліміту і має виплачуватись не відповідачем, а страховою компанією.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України,страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини другої статті 78 ЦПК України (допустимість доказів) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України )

Позивачем на підтвердження вартості ремонту та відновлювальних робіт не надано жодного належного та допустимого доказу щодо здійснення ним ремонту пошкодженого автомобіля, а тому така позовна вимога не доведена, не підтверджена жодним доказом та не підлягає до задоволення.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, на підставі наведених в рішенні норм Закону, з урахуванням позиції представника відповідача та третьої особи, саме страхова компанія має розглянути питання щодо відшкодування на користь позивача страхового відшкодування в межах встановленого ліміту.

Вимоги позову про відшкодування витрат позивача на оцінку заподіяної матеріальної шкоди не можуть бути задоволені, оскільки заявлені не до тієї особи. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Висновки суду

Суд констатує, що поданими позивачем та його представниками доказами доведено, що саме відповідач ОСОБА_3 пошкодила належний позивачу транспортний засіб, чим завдала йому матеріального збитку. Проте в судовому засіданні та наданими позивачем доказами не доведено розміру заявленого до відшкодування матеріального збитку та не встановлено, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача, оскільки пред`явлена до стягнення сума не перевищує страхового ліміту, і питання щодо її відшкодування має бути розглянуто страховою компанією.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 33126, 00 грн.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78,80,81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, статтями 22, 1166, 1188, 1192 ЦК України, суд

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства «НАСК «Оранта», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складене 26 травня 2023 року.

Ім`я (найменування) сторін

Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_3 .

Представник позивача адвокат Цимбал Альона Анатоліївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4531/10 від 26 травня 2011 року, видане Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатри; вул. Ахматової, 31/18 м. Київ.

Відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ідент.номер НОМЕР_4 .

Представник відповідача адвокат Зубань Олександр Олександрович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 11, видане 21 листопада 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодло предмета спору на стороні відповідача НАСК "Оранта", вул. Здолбунівська, 7-д м.Київ, .

Головуючий суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ