Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1319/23
Провадження № 2/650/545/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року смт. Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, цивільну справу за позовною заявою позивача ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування позову зазначає, що позивач у квітні місяці 1998 року домовилася про продаж житлового будинку АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_2 . Останній надав для ознайомлення правовстановлюючі документи на житловий будинок. ОСОБА_1 зі свого боку, виконала всі права та обов`язки покупця, а саме, сплатила грошові кошти за житловий будинок, переїхала разом з сім`єю та своїми речами до житлового будинку. А продавець ОСОБА_2 надав їй ключі від житлового будинку, поселивши та зареєструвавши місце проживання в ньому. При цьому ОСОБА_2 пообіцяв, що як тільки отримає всі необхідні документи для відчуження житлового будинку, то звернеться до нотаріуса для належного оформлення права власності на нерухоме майно на ім`я позивача. Однак до цього часу договір купівлі-продажу не укладено.

ОСОБА_1 з 23.04.1998 року по теперішній час фактично проживає та зареєстрована в житловому будинку, володіє та користується житловим будинком АДРЕСА_1 . Крім того на протязі 25 років лише позивач сплачує комунальні платежі, податок на землю, неодноразово здійснювала капітальні та поточні ремонти житлового будинку, обробляє огород, доглядає за прибудинковою територією, тобто здійснює всі необхідні дії щодо збереження та поліпшення житлового будинку.

У результаті збройної агресії російської федерації житловий будинок на теперішній час пошкоджений. Для подання заяви на е-відновлення пошкодженого позивача житлового будинку та отримання компенсації потрібно надати правовстановлюючий документ на пошкоджене майно, в зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22 квітня 1998 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбала житловий будинок, розташований по за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що власником будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 10.09.1995 року, виданого на підставі рішення Великоолександрівської районної ради народних депутатів.

22.04.1998 року вказаний житловий будинок ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 . Сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. ОСОБА_2 прописав її у вказаному будинку, передав правовстановлюючі документи та ключі.

Факт отримання відповідачем грошових коштів за продаж житлового будинку підтверджується розпискою від 22.04.1998 року на суму 1000 грн.

Відповідно до довідки Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 08.09.2023 року за № 1165 ОСОБА_1 з 1998р. по теперішній час проживає у спірному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне положення міститься й у статті 321 ЦК України.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права.

Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено в 1998 році, до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР.

Згідно статті 41 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних відносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини першої статті 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). У письмовій формі повинні укладатись: 1) угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР; 2) угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР; 3) інші угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми. Письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають (частина перша, друга статті 44 ЦК УРСР 1963 року).

Згідно статті 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Порядок укладення договору регламентується законом, зокрема, згідно статті 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Коли сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому обумовленої форми, хоч би за законом для даного виду договорів ця форма і не потребувалась. Якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документа, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає.

Угода купівлі-продажу належить до двосторонніх та оплатних договорів. Істотними умовами такої угоди є предмет договору та його вартість (узгоджена сторонами).

Так, відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Глава 20 ЦК УРСР, яка регулювала відносини купівлі-продажу, передбачала особливості його укладення щодо певного виду майна.

Зокрема, згідно частини першої статті 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

З усталеної судової практики, сформованої станом на день укладення спірного правочину вбачається, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі частини другої статті 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Можливість визнання нотаріально непосвідченого договору купівлі-продажу в судовому порядку дійсним також знайшла своє підтвердження статтею 220 ЦК України.

Згідно частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи з висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 04 березня 2019 року по справі № 665/2266/16-ц однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Оскільки, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулось повне виконання спірного договору, продавець передав, а покупець прийняв спірне нерухоме майно та сплатив його вартість, то спірний правочин можливо визнати дійсним. Крім того, ОСОБА_1 вже 25 років володіє житловим будинком, доглядає за ним, здійснювала всі необхідні ремонтні роботи, сплачувала комунальні платежі.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин приписів частини другої 47 ЦК УРСР та частини другої статті 220 ЦК України.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України).

За таких обставинах є підстави для задоволення вимог заяви.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 16, 220, 227, 328, 334 ЦК України, ст. 2, 175, 176, 177 ЦПК України, ст. ст. 41-44, 47,48, 153, 224, 227 ЦК УРСР, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву позивача ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 22 квітня 1998 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продав, а позивач ОСОБА_1 придбала житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ірина ХОМИК