Справа № 524/955/21
Провадження №2/524/26/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коршак Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним

УСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з позовом про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу житлового будинку від 6 лютого 2018 року недійсними. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 листопада 2012 року позивачці та її матері ОСОБА_7 разом на 42/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 виділені наступні приміщення: в житловому будинку літ. «А» - кімнату «1-4» загальною площею 11,1 кв.м.; по надвірним будівлям - частину сараю літ. «Б», сарай «Б1», сарай «Г», колодязь «К» та частину огорожі. Визнано за позивачкою право власності на 31/100 частину зазначеного домоволодіння, за ОСОБА_7 визнано право власності на 11/100 домоволодіння.

Відповідачу ОСОБА_3 на належні йому 58/100 частини домоволодіння виділені такі приміщення: в житловому будинку літ. «А» - передпокій «1-1», кладову «1-2», кухню «1-3» загальною площею приміщень 16,7 кв.м.; по надвірним будівлям: частину сараю літ. «Б», погріб «В», вбиральню «Д1», літній душ «Д», сарай «дд1», частину огорожі.

У подальшому ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , де загальна площа належних йому приміщень у будинку зазначена як 18,2 кв.м. замість 16,7 кв.м. відповідно до рішення суду.

06 лютого 2018 року ОСОБА_3 продав частину будинку відповідачу ОСОБА_6 .

На думку ОСОБА_1 , в результаті таких дій було незаконно припинено право спільної часткової власності на будинок, і вона втратила переважне право на купівлю частки нерухомого майна. Посилаючись на статті 328 та 362 Цивільного кодексу України, позивачка просила визнати недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 січня 2016 року № 51476948 та договір купівлі-продажу частини спірного житлового будинку від 6 лютого 2018 року.

Ухвалою судді від 12 лютого 2021 року позовна заява залишалася без руху (т. 1, а.с. 19).

Ухвалою судді від 23 лютого 2021 року у справі відкрите загальне позовне провадження та витребувано від Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області копії документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 28).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 7 липня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування документів (т. 1, а.с. 177).

Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року провадження у справі було зупинене для встановлення кола спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та витребувано від Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи (т. 1, а.с. 204).

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року провадження у справі було відновлене та витребувано від приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинського О.Ю. належним чином завірену копію спадкової справи після померлого ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 3).

Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості правонаступника відповідача ОСОБА_6 було залучено ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 59).

Ухвалою суду від 12 травня 2022 року задоволено клопотання представника позивача Олійник про участь у судовому засіданні в режимі відео-конференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів (т. 2, а.с. 86).

Ухвалою суду від 17 травня 2022 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_8 у відповідача ОСОБА_4 витребувано оригінал технічного паспорта на об`єкт спірного нерухомого майна (т. 2, а.с. 103).

Ухвалою суду від 21 червня 2022 року за клопотанням позивача витребувано від КП «КМБТІ» копію свідоцтва про право власності, видане ОСОБА_10 Велико-Кохнівською 08 серпня 2022 року за клопотанням представника позивача у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу; провадження у справі зупинене (т. 2, а.с. 138-139).

Ухвалою суду від 20 січня 2023 року провадження у справі поновлено (т. 2, а.с. 168).

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року підготовче провадження у справі закрито (т. 2, а.с. 173).

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву не подав. Заявлені до нього вимоги вважав безпідставними. Суду пояснив, що після ухвалення судом рішення у справі № 2-156/12 він провів демонтаж пічки, завдяки чому площа кухні «1-3» у житловому будинку літ. «А-1» збільшилась з 10,3 кв.м. до 11,8 кв.м., тобто на 1,5 кв.м. Саме цією обставиною пояснюється різниця у площі належних йому приміщень, яка була зазначена у рішенні Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 листопада 2016 року та у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 06 січня 2016 року.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала. Про розгляд справи повідомлялася належним чином.

Представники третіх осіб - Департаменту державної реєстрації виконкому Кременчуцької міської ради та приватного нотаріуса Мушинського О.Ю. в судове засідання не з`явилися, розгляд справи просили проводити без їхньої участі.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи:

Домоволодіння АДРЕСА_1 належало співвласникам ОСОБА_7 (1/8 частка), ОСОБА_1 (3/8 частки) та ОСОБА_3 (1/2 частка). Між сторонами існував спір щодо порядку користування спільним домоволодінням та земельною ділянкою. У липні 2012 року ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до співвласника ОСОБА_3 про реальний розподіл домоволодіння і встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Автозаводського районного суду 26 листопада 2012 року у справі № 2-156/12 позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_7 задоволено частково: виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на 42/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 наступні приміщення: в житловому будинку літ. «А» - кімнату «1-4» загальною площею 11,1 кв.м.; по надвірним будівлям - частину сараю літ. «Б», сарай «Б1», сарай «Г», колодязь «К» та частину огорожі. Визнано за позивачкою право власності на 31/100 частину зазначеного домоволодіння, за ОСОБА_7 визнано право власності на 11/100 домоволодіння.

Відповідачу ОСОБА_3 на належні йому 58/100 частини домоволодіння виділені такі приміщення: в житловому будинку літ. «А» - передпокій «1-1», кладову «1-2», кухню «1-3», загальною площею приміщень 16,7 кв.м.; по надвірним будівлям - частину сараю літ. «Б», погріб «В», вбиральню «Д1», літній душ «Д», сарай «дд1», частину огорожі.

Судом також встановлено порядок користування земельною ділянкою та вирішене питання про розподіл судових витрат (том 1, а.с. 102-104).

Розпорядженням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 171-Р від 18 липня 2013 року за клопотанням ОСОБА_9 та ОСОБА_7 частині індивідуального житлового будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_1 , про що позивачці та її матері ОСОБА_7 видане свідоцтво № 1838 про присвоєння поштової адреси об`єкту державної реєстрації.

06 січня 2016 року відповідач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , видане Кременчуцьким міським управлінням юстиції - житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . У свідоцтві зазначено, що загальна площа будинку становить 18,2 кв.м., житлова площа - 11,8 кв.м. (т. 1, а.с. 8).

06 лютого 2018 року ОСОБА_3 продав будинок ОСОБА_6 . Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Мушинським О.Ю. (т. 1, а.с. 9-10).

У січні 2019 року ОСОБА_1 позивалася до ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про переведення на неї прав та обов`язків покупця за зазначеним договором; просила визнати за нею право власності на 58/100 частки цього будинку та витребувати її з володіння ОСОБА_6 як добросовісного набувача. Рішенням Автозаводського районного суду від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на частину третю статті 364 ЦК України, суд зазначив у рішенні, що після виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, після вирішення судом спору про виділ часток в натурі, який, до речі, ініціювали ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , право спільної часткової власності припинилося, а колишні співвласники втратили переважне право купівлі частки. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі обґрунтовані знову тим, що видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 січня 2016 року та укладений договір купівлі-продажу житлового будинку від 06 лютого 2018 року позбавили її переважного права купівлі частки будинку. Єдиною підставою заявлених вимог є те, що площа будинку, належного ОСОБА_3 , яка зазначена у свідоцтві - 18,2 кв.м., не відповідає площі частки, яка рішенням суду виділена йому в натурі - 16,7 кв.м.

За клопотанням позивачки суд призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу. Експерт дійшов висновку про те, що частина домоволодіння виділена ОСОБА_3 в окрему одиницю згідно свідоцтва про право власності, виданого Кременчуцьким міським управлінням юстиції за № 51476948 від 6 січня 2016 року, не відповідає розмірам його частки у домоволодінні , визначеним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26 листопада 2012 року (т. 2, а.с. 142-163).

Аналізуючи дані, наведені в наданих на дослідження технічних паспортах, та дані натурного обстеження, експерт встановив, що в приміщенні кухні «1-3», було проведено демонтаж конструкції пічки, відповідно збільшилася площа приміщення з 10,3 кв.м. до 11,8 кв.м. Таким чином, фактична площа приміщень в житловому будинку літ. «А», яка належить ОСОБА_3 , відповідає площі, яка зазначена у свідоцтві про право власності № НОМЕР_1 від 06 січня 2016 року та не відповідає площі приміщень, які були виділені ОСОБА_3 відповідно до додаткового рішення суду від 26 листопада 2012 року.

Отже, судом встановлено, що збільшення розміру площі частки відповідача на 1,5 кв.м. відбулося не за рахунок площі приміщень, право власності на які належить позивачу ОСОБА_1 , а в результаті демонтажу пічки у приміщенні кухні у тій частині будинку, яка була виділена в натурі відповідачу.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним - залишити без задоволення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 21.05.2023 року.

Суддя Ж.О. Кривич