КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023року місто Київ

Справа № 755/20728/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15117/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О. В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Кравець Тамари Василівни в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року про видачу дубліката виконавчого документа (постановлену у складі судді Яровенко Н. О., повний текст складено 11 січня 2020 року)

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документа

ВСТАНОВИВ

У грудні 2019 року представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа мотивуючи її тим, що 11 серпня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі №2-1887/1-09 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про стягнення з ОСОБА_2 та ТОВ «Фасад-монтажбуд» заборгованості по кредиту в сумі 28 554, 45 дол. США та 7177,68 грн.

В подальшому Банком було отримано виконавчий лист на примусове виконання рішення у справі №2-1887/1-09 та передано на виконання до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва.

12.03.2018 Дніпровським ВДВС м. Києва було відкрито виконавче провадження №55956780 з примусового виконання виконавчого листа №2-1887/1-09.

У зв`язку з відсутністю інформації щодо проведених виконавчих дій державним виконавцем по примусовому виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2-1887/1-09 банк звернувся до Дніпровського ВДВС м. Києва за інформацією про хід виконавчого провадження. 30.08.2019 на адресу АБ «УКРГАЗБАНК» надійшла відповідь Дніпровського ВДВС м. Києва про те, що 30 січня 2019 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-1887/1-09 за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 серпня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту в сумі 28 554,45 доларів США та 7 177,68 гривень.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Кравець Т. В. в інтересах ОСОБА_2 06 вересня 2023 року, згідно поштової відмітки, направила на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким заяву про видачу дубліката виконавчого листа залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що стягував при звернені із заявою про видачу дубліката виконавчого листа не зазначив обставини, що мали значення для справи. Так, боржник у 2011 році добровільно передав в рахунок виконання рішення автомобіль, про що складено акт опису та арешту майна. Автомобіль було розміщено на штраф майданчику, однак в подальшому автомобілем незаконно заволоділа група невідомих осіб, а ОСОБА_2 визнано потерпілим в кримінальному провадженні.

Вказує, що ОСОБА_2 не відомо чому було зупинено (закрито) виконавче провадження, адже майно не було реалізовано чи передано стягувачу, боржнику воно також не повернуто.

Після незаконного зупинення виконавчого провадження № 22525992, стягувач у 2018 році повторно подав виконавчий лист до виконання, однак у 2019 році виконавче провадження було закрито, оскільки стягував самостійно подав заяву про повернення виконавчого листа. Разом з тим, стягував протягом тривалого часу не забирав з Укрпошти листа, чим штучно створив його втрату.

Такі обставини не були досліджені судом, крім того суд не дослідив матеріали виконавчого провадження, щоб впевнитись, що виконавцем насправді було направлено виконавчий лист на адресу стягувача.

Також вказує, що заява про видачу дубліката виконавчого документа належним чином не обґрунтована, та не містить доказів на підтвердження того, що рішення не виконано.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

07 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від представника АБ «УКРГАЗБАНК» Ткачук О. В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року без змін.

Вказує, що до заяви про видачу дубліката виконавчого листа було надано належні докази, що підтверджують його втрату. Такі докази та обставини досліджені судом при постановлені оскаржуваної ухвали і їм надано належну оцінку.

Зазначає, що обставини на які посилається скаржник, щодо автомобіля, не мають значення для вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа. Крім того, рішення досі не виконано.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року.

Представник ОСОБА_2 адвокат Кравець Т. В. у судовому засіданні вказувала, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні матеріали справи, не витребував виконавчих проваджень, щоб надати належну оцінку всім обставинам справи, та дійшов необґрунтованого висновку про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа. Тому просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року.

Представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» - Футорян С. М. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь Головуючого судді Желепи О.В., пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі №2-1887/1-09 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про стягнення з ОСОБА_2 та ТОВ «Фасад-монтажбуд» заборгованості по кредиту в сумі 28 554, 45 дол. США та 7177,68 грн.

18 вересня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення суду було видано виконавчий лист № 2-1887/1-09.

30 січня 2019 року Головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак, оригінал виконавчого документа на адресу стягувача не надходив, тому слід вважати, що він втрачений під час пересилки засобами поштового зв`язку.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції вказував, що оригінал виконавчого документу було втрачено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, тому суд вважав за необхідне видати дублікат виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення знайшло розвиток у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) звертав увагу, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до §§ 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналогічні положення були закріплені у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV.

Відповідно до статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок про те, що оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Статтею 12 чинного Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Цей строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №2-1887/1-09 АБ «Укргазбанк» до заяви долучено відповідь заступника начальника відділу Дніпровського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Макаренко С. В. від 19.07.2019 року (а. с. 68).

З вказаної відповіді вбачається, що 30.01.2019 року головним державним виконавцем Коломієць І. М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» за заявою стягувача. Виконавчий документ повернуто на адресу стягувача поштою.

Крім того, у вказаній відповіді зазначено, що слід вважати, що виконавчий документ втрачено під час пересилки засобами поштового зв`язку.

Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять, скаржником до апеляційної скарги також не надано докази на їх спростування.

Таким чином, задовольняючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що оригінали виконавчого документу втрачено, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився, а тому наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржником в рахунок погашення заборгованості було надано автомобіль, а також інші обставини щодо заволодіння автомобілем невстановленою групою осіб, закриття виконавчого провадження №22525992, не приймаються судом до уваги, оскільки не мають значення для вирішення питання щодо втрати виконавчого листа та видачі його дублікату.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем не було надано доказів не виконання рішення суду, колегія суддів відхиляє, тому, що боржник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції доказів виконання ним рішення суду в повному обсязі. В даному випадку саме боржник зобов`язаний доводити, що він виконав рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала про видачу дублікату виконавчого документа постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.

За таких обставин понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на особу, що оскаржила рішення суду.

Керуючись ст. ст. 268, 367-368, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Кравець Тамари Василівни в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Головуючий О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська