Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7844/23 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О.М.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Коломієць О.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у м. Житомирі цивільну справу №295/7844/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Зосименко О.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування за законом недоотримані за життя матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані за рішенням суду кошти відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 117 225,81 грн. Позов обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Похованням матері позивач займався особисто. Крім того він, як член сім`ї, постійно, та на день смерті матері, зареєстрований та проживав разом з нею в с. Покровське Коростенського (Олевського) району Житомирської області. Крім того позивач стверджує, що інші родичі покійної ОСОБА_2 за місцем її проживання не зареєстровані. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/27298/21 від 24.11.2021 було задоволено позов його матері ОСОБА_2 до ПФУ про визнання протиправним та зобов`язання нарахувати, виплатити їй доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісячна, починаючи з 01.04.2021 року. Разом з тим, на поховання матері позивачу було виплачено допомогу у підвищеному розмірі, з врахуванням доплати до пенсії нарахованої відповідно до рішення суду, що свідчить про часткове виконання рішення суду. Однак частина коштів на даний час залишилась не виплаченою. Мати позивача не встигла їх отримати, так як померла, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не виплачена ні покійній матері, ні позивачу як спадкоємцю. На пенсійному рахунку померлої ОСОБА_2 мають бути нараховані кошти, які належали їй за життя в сумі за розрахунками позивача 117 225, 81 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування неодержані за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховані відповідно до ст.39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за рішенням суду по справі №240/27298/21 у розмірі 46142,49 грн та 461,42 грн судового збору, а всього 46603,91 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуване судове рішення в частині відмови у стягненні усієї суми заборгованості та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції однобічно оцінено та досліджено обставини справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Вказує, що оскільки відповідач відмовив у видачі довідки про розмір коштів, які належали до виплати покійній ОСОБА_2 , а суд першої інстанції не задовільнив клопотання позивача про витребування довідки про наявність заборгованості, відтак виникає необхідність витребування такої довідки в суді апеляційної інстанції. Суд першої інстанції взяв до уваги розрахунок відповідача про суму заборгованості не перевіривши його, так як даний розрахунок не відповідає судовому рішенню у справі №240/27298/21 від 24.11.2021 року. Відповідачем безпідставно здійснено розрахунок заборгованості виходячи із розміру двох прожиткових мінімумів встановлених на початок відповідного року. В той час, як розрахунок, має бути здійснений у мінімальних заробітних платах. Оскільки відповідач не надав інформацію про суму заборгованості на запит позивача, суд першої інстанції мав зобов`язати відповідача надати розрахунок суми заборгованості з урахуванням мінімальної заробітної плати. Судом першої інстанції не зазначено в оскаржуваному судовому рішенні з чого складається сума заборгованості визначена відповідачем, як вона нарахована, на підставі яких нормативних актів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Зазначає, що обрахування на виконання рішення суми заборгованості, в даному випадку у розмірі 45234,49 грн. належить до виключних повноважень Головного управління, а не позивача. Сума заборгованості за судовим рішенням по справі №240/27298/21 становить 45234,49 грн. Розрахунок же заборгованості зазначений позивачем як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі про стягнення коштів за рішення рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/27298/21 від 24.11.2021 року визначений ним самостійно, та не може бути взятий до уваги, оскільки він здійснений без застосування чинного законодавства, в довільній формі. Сума 117225,81 грн, яку позивач зазначає для стягнення є необґрунтованою та безпідставною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/27298/21 від 24.11.2021 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та зобов`язання нарахувати, виплатити їй доплату до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», в розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року. Вказане рішення набрало законної сили 25.12.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.01.2022 року.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 09.02.1974 року. Позивач, як член сім`ї, постійно, та на день смерті матері був зареєстрований та проживав разом з нею в с. Покровське Коростенського (Олевського) району Житомирської області, що підтверджується довідкою Олевської міської ради № 664 від 29.03.2023 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру нарахованої пенсії, саме в сумі 117 225,81 грн, заявлені вимоги ґрунтуються на власних розрахунках. Суд погодився із доводами відповідача з приводу того, що процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1219,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплати до пенсії).

Згідно ч. 1-3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Тільки у разі нарахування, але не виплати суми пенсії померлому пенсіонеру, така може бути виплачена членам його сім`ї.

У постанові від 15.03.2021 у справі № 243/5743/19 Верховний Суд прийшов до висновку, що якщо спадкоємець вважає кошти нараховані, але не отримані померлим пенсіонером частиною спадку та бажає їх успадкувати, має звертатись до суду з позовом до боржника у порядку цивільного судочинства шляхом пред`явлення позову про стягнення коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та доручено Пенсійному фонду України забезпечити проведення перерахунку пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначених до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача.

Матеріалами справи, а саме розрахунком суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 11 ОСОБА_2 , витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою підтверджено, що розмір нарахованої, проте не виплаченої пенсії ОСОБА_2 , на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/27298/21 від 24.11.2021 становить 45234,49 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що на день смерті ОСОБА_2 , доплата до пенсії та додаткова пенсія належала спадкодавцеві та увійшла до складу спадщини, а ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії його матері згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/27298/21 від 24.11.2021 в сумі 45 234,49 грн. та судових витрат в сумі 908,00 грн., а всього 46142,49 грн.

Позивач у визначеному законом порядку не оскаржував дії відповідача щодо проведення ним розрахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі 240/27298/21 від 24.11.2021 року.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відхилив розрахунок пенсії ОСОБА_2 , який здійснений особисто позивачем на суму 117 225,81 грн та задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, оскаржуване судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 258, 267, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2023 року.

Головуючий

Судді