Справа № 690/100/23
Провадження № 2-о/690/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 , повноваження якої підтверджується ордером від 20.02.2023 року серії СА № 1048422, звернулась до Ватутінського міського суду Черкаської області з заявою за змістом якої просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2006 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказана заява мотивована тим, що наприкінці 1990 року ОСОБА_1 розірвав попередній шлюб та з 2006 року почав проживати спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , однак за весь час спільного проживання до дня смерті ОСОБА_5 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюбні відносини вони офіційно не реєстрували. За час фактичних шлюбних відносин, які тривали понад 16 років, заявник та ОСОБА_5 мали спільний бюджет, разом господарювали та вели спільний побут, утримували як помешкання в якому проживали, так і квартиру ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 заявник за власний кошт поховав її та продовжив проживати в квартирі, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , утримувати його та сплачувати комунальні послуги.

За життя ОСОБА_5 14.08.2018 року склала заповіт за змістом якого все належне їй майно заповідає своєму сину ОСОБА_3 та невістці ОСОБА_4 . На даний час спадкоємці за заповітом є громадянами російської федерації та постійно проживають на її території. У телефонній розмові спадкоємці за заповітом повідомили ОСОБА_1 , що не претендують на спадщину ОСОБА_5 , та вважають, що саме він має успадкувати її майно, оскільки доглядав за нею та поховав її.

Також заявник в межах строку, визначеного законом, звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлої ОСОБА_5 , однак у видачі свідоцтва про спадщину йому відмовлено, оскільки не надано документів, які б підтверджували його родинні стосунки з померлою. При цьому, нотаріусом вказано, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_5 не звертались.

Необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу зумовлено тим, що в такому разі заявник матиме можливість успадкувати спадкове майно померлої ОСОБА_5 за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві. Додатково вказав, що жодного спору з сином та невісткою покійної ОСОБА_5 , які є її спадкоємцями за заповітом, не має, оскільки вони не бажають приймати спадщину ОСОБА_5 .

Представник заявника адвокат Токар О.М. просила задовольнити заявлені вимоги, оскільки вони ґрунтуються на вимогах законодавства та наявні достатніх підстав для цього.

Представник заінтересованих осіб адвокат Василенко Т.В., повноваження якої підтверджено ордером від 10.03.2023 року серії СА № 1050002, надала до суду заяву за змістом якої її довірителями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнається факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2006 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також вони не мають будь-яких майнових претензій до заявника. Також вказано про можливість розгляду справи за відсутності заінтересованих осіб та їх представника.

Свідок ОСОБА_6 надала суду показання за змістом яких заявник ОСОБА_1 та померла ОСОБА_5 проживали по сусідству з ним однієї сім`єю в одному помешканні та постійно все робили разом, їх відносини були як між чоловіком та дружиною. Після смерті ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 надала суду показання за змістом яких у 2000 році ОСОБА_5 купила квартиру по сусідству з нею за адресою: АДРЕСА_1 , де й проживала до смерті. Орієнтовно у 2006 році ОСОБА_5 та ОСОБА_1 почали жити разом у квартирі ОСОБА_5 та проживали постійно однією сім`єю до смерті ОСОБА_5 , разом обробляли город, ходили в гості.

Судом також встановлено, що свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.11.2021 року Ватутінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту проживання з якою однією сім`єю без реєстрації шлюбу звернулася до суду заявник.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 29.11.1990 року Звенигородським районним відділом РАЦСу, 29.11.1990 року припинено шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 10.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, 08.07.2005 року припинено шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Заявник звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу Побіянської Н.Б. із заявою про прийняття спадщини померлої ОСОБА_5 .

Постановою від 17.08.2022 року № 2294/02-14 приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Побіянською Н.Б. відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мотивована відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини спадкодавця та ОСОБА_1 . Також за змістом даної постанови вбачається, що нотаріусом вжито заходи по розшуку всіх можливих спадкоємців, яка за законом, так і за заповітом, однак станом на 19.08.2022 року відсутні відомості про інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

За життя ОСОБА_5 на праві приватної власності належало 17/300 частки в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9564329, виданого 13.01.2006 року Катеринопільським виробничим підрозділом Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, а також земельна ділянка площею 2,00 га (кадастровий номер -01-000-0817), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 23.03.2004 року серії ЧР № 113570.

Згідно додатку рішення Ватутінської міської ради від 24.11.2022 року № 32-5/VІІІ «Про перейменування об`єктів топоніміки Ватутінської міської територіальної громад» вул. Лермонтова в м. Ватутіне перейменовано на вул. Пилипа Орлика.

За змістом заповіту ОСОБА_5 , який 14.08.2018 року посвідчено державним нотаріусом Ватутінської міської державної нотаріальної контори, за зареєстровано в реєстрі за № 1306, про те, що все майно, яке належить їй на день її смерті, де б воно не воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те на що вона за законом буде мати право, заповідає в рівних частках ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до змісту актів депутата Ватутінської міської ради Кравченко М.В., складених 06.02.2023 року в присутності та зі слів сусідів, а також згідно довідки Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради від 06.02.2023 року № 13, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , там не проживає, а з 2006 року проживав, доглядав та вів спільне господарство з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 сплачує вартість житлово-комунальних послуг (водо-, електро- та газопостачання), що надаються за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями фіскальних чеків від 15.02.2022 року, від 20.06.2022 року, від 28.07.2022 року, від 01.08.2022 року, від 22.09.2022 року, від 24.10.2022 року, від 24.11.2022 року, квитанцій від 17.01.2022 року №№ ПН5598472, ПН5598482, ПН5598488, від 25.07.2022 року № ПН6447, від 28.11.2022 року № ПН4766, від 26.12.2022 року №№ ПН3253, ПН3255, ПН3259, від 28.12.2022 року № ПН2023, від 12.01.2023 року №№ ПН439, ПН467, від 23.01.2023 року №№ ПН3362, ПН3367.

Заслухавши доводи заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд у порядку окремого провадження, крім іншого, розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно п. 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення статті 74 СК України.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у Рішенні від 13.07.2000 року в справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany) суд вказав, що «поняття сім`ї (за ст. 8 Європейської конвенції з прав людини) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Положеннями ст.ст. 1258, 1264 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосовуванню судами як джерело права, вказано, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи встановлені судом обставини, відсутність заперечень з боку представника заінтересованих осіб щодо задоволення заявленої вимоги, та її обумовленість настанням юридичних наслідків у вигляді можливості заявника реалізації права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець четвертої черги, суд вважає, що наявні підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2006 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки докази, що безпосередньо досліджені в судовому засіданні підтверджують вказані факти, та в суду відсутні сумніви щодо цього.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-11, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 316, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2006 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий 11.01.1999 року Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_4 округу російської федерації.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_4 округу російської федерації.

Суддя Линдюк В.С.