Справа № 570/2743/22
Номер провадження 2/570/169/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.

представника позивача ОСОБА_1 за первісним позовом - адвоката Маєвського О.А.,

представника позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом - адвоката Луцик К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне клопотання представника позивача ОСОБА_1 за первісним позовом - адвоката Маєвського О.А. про застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки нерухомого майна у натурі та визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Рівненського районного суду Рівненської області перебуває зазначена цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Маєвський О.А. підтримав клопотання про застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки судом було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено фірмі ПП «Експерт-Рівне»; у подальшому судовим експертом Фурсовичем М.О. було здійснено особистий виїзд та візит до місця проведення експертного дослідження за адресою місцезнаходження спірного будинковолодіння в ході проведення якого, останнього не було допущено до належного відповідачу об`єкта нерухомого майна. У результаті вказаних подій, судовим експертом ПП «Експерт-Рівне» Фурсовичем М.О, матеріали справи були повернуті до суду, а судом було поновлено провадження у справі. Наводить положення ч.ч.1, 2 ст. 143 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 144 ЦПК України. Вказує, що нереалізоване проведення судової будівельно-технічної експертизи являється наслідком злісного та умисного невиконання відповідачем ухвали суду та беззаперечно свідчить про недобросовісне виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, зловживання правами та створення позивачу протиправних перешкод у справедливому відправленні судочинства, а також тотальну неповагу до учасників процесу та авторитету правосуддя, тому вважає, що з метою виховання відповідача у дусі додержання законів та спонукання останньої до виконання встановлених у суді правил, слід застосувати до ОСОБА_2 захід процесуального примусу у вигляді штрафу.

Представник відповідачки адвокат Луцик К.В. у підготовчому судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки вини у діях відповідачки ОСОБА_2 не має, вона перебувала у м.Харків, фізично була відсутня за місцем своєї реєстрації, їй не було відомо про виїзд та візит експерта, жодних повідомлень про забезпечення доступу до об`єкта дослідження будь-якими засобами зв`язку вона не отримувала.

Суд, вислухавши думку представників сторін, приходить до висновку, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 08.06.2023 р. клопотання представника за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Маєвського О.А. вх. 5054 від 23.03.2023 р. задоволено частково; призначено по справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з надвірними та господарсько-побутовими будівлями і спорудами, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, - судову будівельно-технічну експертизу; проведення експертизи доручено ППФ "Експерт-Рівне" (м.Рівне, проспект Миру, 15); провадження у справі зупинено.

12.07.2023 р. направлено копію вказаної ухвали та матеріали цивільної справи до ППФ «Експерт-Рівне».

Ухвалою суду від 07.08.2023 р. поновлено провадження у справі, оскільки 01.08. до суду від ППФ «Експерт-Рівне» надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи. Із мотивувальної частини повідомлення про неможливість проведення судової будівельно-технічної експертизи вих. №66/1 від 01.08.2023 р., судовий експерт вказав, що 01.08.2023 р. ним було здійснено виїзд на місце розташування об`єкта експертизи. Експерту не було забезпечено безперешкодного доступу до приміщень житлового будинку та надвірних будівель і споруд, якими користується ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 143 ЦПК України Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Пунктом 5 частини 1, ч.2 ст. 144. ЦПК України передбачено, що заходом процесуального примусу є штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 148 ЦПК України передбачено, що 1. Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

2. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Таким чином, підставою для застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України, є зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Згіднозі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт має право подавати клопотання про надання додаткових матеріалів, якщо експертиза призначена судом або органом досудового розслідування або ознайомлюватися з матеріалами справи, що стосуються предмета судової експертизи; з дозволу особи або органу, які призначили судову експертизу, бути присутнім під час проведення слідчих чи судових дій і заявляти клопотання, що стосуються предмета судової експертизи

Крім того, статтею 6 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що якщо судову експертизу необхідно провести на місці події або за місцезнаходженням об`єкта дослідження, особа або орган, які її призначили або на замовлення яких вона проводиться, повинні забезпечити судовому експертові безперешкодний доступ до об`єкта дослідження і належні умови праці.

З метою забезпечення єдиного підходу при проведенні судових експертиз і підвищення якості проведення судових експертиз наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зареєстрований в МЮ України 03.11.1998 за N 705/3145) затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2.1 Інструкції експерт має право: ознайомлюватися з матеріалами справи, які стосуються предмета експертизи; відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи.

Якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку (п. 3.9 Інструкції).

Також, відповідно до пункту 2.3. Інструкції, експерту заборонено самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

При цьому, необхідно враховувати, що згідно з абз. 5 п. 1.13 Інструкції, у разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Відповідно до ч. 1 та п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

ЦПК України не містить визначення поняття зловживання процесуальними правами, а визначає у ст. 44 лише перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства

Відповідно до позиції КЦС ВС, викладеної в Ухвалі від 13.10.2021 по справі № 707/1491/21 зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі N 337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При оцінці дій відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 , за наведеного у клопотанні обґрунтування представником позивача за первісним позовом адвокатом Маєвським О.А. - в чому саме полягає зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству відповідачкою ОСОБА_2 , суд, з огляду на конкретні обставини справи, приходить до висновку про відсутність у них ознак як зловживання своїм процесуальним правом, так і відсутність підстав вважати про вчинення нею дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 148, 258-261, 353, 354 ЦПК України, - суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Маєвського О.А. про застосування до відповідача ОСОБА_2 заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у межах розміру, встановленого п.2 ч.1 ст.148 ЦПК України -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повне судове рішення - ухвала суду - виготовлено 23.10.2023 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.