Справа № 201/6379/22
Провадження 2/201/689/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Покопцевої Д.О.,

при секретарі - Ковтун К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 09.12.2020р. між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи останнього укладено електронний договір № 3315218 про надання споживчого кредиту у розмірі 15 000грн строком на 30 днів.

Договір пролонгувався неодноразово.

З 07.01.2021 по 17.03.2021р.р. відповідачка здійснила оплату на рахунок кредитора в сумі 4 275грн (07.01.2021р.), 14 115грн (15.02.2021р.), 6 840грн (17.03.2021р.).

В подальшому дій щодо пролонгації кредитного договору не вчиняла, кошти за кредитним договором не сплачувала.

18.10.2021р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу № 18/10/21, за умовами останній набув права грошової вимоги за кредитним договором.

11.07.2022р. між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», позивачем у справі, укладено договір факторингу № 1, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» повідомляло відповідачку шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену при укладання кредитного договору.

Після придбання права вимоги за кредитним договором позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо).

Станом на 20.08.2021р. відповідачки по кредитному договору складає 39 360грн, з яких: 12 000грн - тіло кредиту та 27 360грн - проценти.

Просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.100).

Відповідач позов не визнала, подала відзив (а.с.63-71).

Факт укладання кредитного договору, його підписання та узгодження його умов, отримання грошових коштів заперечує. Вважає недоведеним перехід права вимоги за цим договором.

Подавала заяви про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи (а.с.99).

З врахуванням заяви про можливість розгляду справи без її участі, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

09.12.2020р. між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 3315218 про надання споживчого кредиту у розмірі 15 000грн строком на 30 днів, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М752635.

Відповідно до п. 1.8 договору, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за зниженою ставкою - 19 275грн; за стандартною ставкою - 23 550грн.

Відповідно до Графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту № 3315218 від 09.12.2020р. що є Додатком № 1 до цього договору, сторонами визначено: кількість платежів/періодичність внесення - один/одноразово; дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів - 08.01.2021; сума кредиту - 15 000грн; сума нарахованих процентів - 4 275грн; разом до оплати - 19 275грн (а.с.14зв).

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений.

Отже, кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Суд не має сумнівів щодо відповідності паперової копії електронного доказу оригіналу.

Крім того, відповідачка із клопотанням про витребування оригіналу електронного доказу до суду не зверталася.

Вказане свідчить про відсутність підстав для дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу.

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15 000грн, згідно інформації ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (а.с.17) та виписки про рух грошових коштів по картці НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», на зазначену картку відповідача 09.12.2020р. о 15.10год. перераховано 15 000грн (транзакція № 888515663, дата прийняття 09.12.2020р. о 15.15, номер замовлення 12798300).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Відповідно до п.п. 3.3 договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку.

За положеннями п. 4.1 договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4. договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2. (пп. 4.2.1.-4.2.4.) договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1.-4.3.4.) договору.

Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль,, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Згідно п. 4.3.2 споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку, передбаченому п. 4.2 договору.

Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена в п. 4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п. 4.3 договору - письмово цим оговором, що відповідає вимогам, встановленим статтею 207 ЦК України до письмової форми правочину.

За змістом п. 6.3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам, прострочені зобов`язання по кредиту.

07.01.2021р. відповідачем на користь ТОВ «Авентус Україна» сплачено 4 275грн, що відповідно до умов пунктів 4.2, 4.3 договору свідчить про погодження та продовження відповідачкою строку користування кредитом.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

Часткова сплата відповідачем платежів на виконання договору підтверджує визнання нею умов укладеного договору.

Відповідно до квитанції, 15.02.2021р. відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в сумі 3 000грн (а.с.85), та 11 115грн з призначенням платежу: продовження кредиту № 3315218 ОСОБА_1 (оферта) (а.с. 86).

В зв`язку з цим відповідно до п.п.1.4,1.2 Кредитного договору відбулося продовження строку повернення тіла кредиту до 17.03.2021 року, про що відповідача сповіщено шляхом смс-повідомлення (акцепт) (а.с.19).

17.03.2021р. відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в сумі 6 840грн з призначенням платежу: продовження кредиту № 3315218 ОСОБА_1 (оферта) (а.с. 87)

В зв`язку з цим відповідно до п.п. 1.4,1.2 Кредитного договору відбулося продовження строку повернення кредиту до 16.04.2021р., про що відповідача сповіщено шляхом смс-повідомлення (акцепт) (а.с.19).

Всі смс-повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) направлені на номер НОМЕР_4 відповідача, і цей же номер зазначає відповідач у своїх заявах по суті справи (а.с.63) та клопотаннях як засіб зв`язку.

16.04.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконала, угоди щодо пролонгації строку дії договору не укладала, в зв`язку з чим кредитор керуючись п.4.3 кредитного договору здійснив автопролонгацію дії договору на 90 календарних днів, тобто до 15.07.2021р.

Відповідно до картки обліку договору за період з 09.12.2020 до 15.07.2021р. відповідач має заборгованість з тіла кредиту в розмірі 12 000грн., за процентами -27 360грн (а.с.25). Також кредитором враховано сплачені нею платежі.

18.10.2021р. між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські Фінансові Операції», як фактором, укладено Договір факторингу № 18/10/21, за якими Клієнт відступив Факторові за грошові кошти Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту, у тому числі право грошової вимоги до відповідача (а.с.20-24).

11.07.2022р. між ТОВ «Українські Фінансові Операції», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу, за якими позивач набув право вимоги за кредитними договорами вказаними у реєстрах боржників (Портфель заборгованості), у тому числі право грошової вимоги до відповідача (а.с.30-33).

Про відступлення права грошової вимоги відповідач сповіщена шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу, зазначену при укладання кредитного договору (а.с. 34) та електронною поштою (а.с.27).

Відтак позов слід задовольнити, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481грн. (а.с.50).

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд виходить з такого.

07.07.2022р. між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 (а.с.43-44).

Обсяг правової допомоги визначено у Звіті про надання правової допомоги згідно з Договором № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року, складеного 22.08.2022р. між адвокатом Крюковою М.В та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а саме: збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 ; 2) складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 ; 3) подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта - кількість годин - 8, загальна вартість - 6 000грн (а.с.45).

Вказана сума була сплачена товариством на підставі рахунку на оплату по замовленню № 8/15/0811 від 22.08.2022р. що підтверджується платіжним дорученням № 75 від 31.08.2022р. (а.с.46-47).

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», положення якої знайшли свій розвиток у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року (зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Подібні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 910/7310/20.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які стягнуті з них, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 заі 18); від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 гс 20).

Отже, суд виходить з того, що надані ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» послуги з правничої допомоги відповідають предмету договору від 07.07.2022р., а обсяг і вартість цих послуг є обґрунтованими та співмірними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 3315218 про надання споживчого кредиту за період з 09 грудня 2020 до 15 липня 2021 року в сумі 39 360 гривень, судові витрати сумі 6 481 гривень, а всього 45 841 (сорок п`ять тисяч вісімсот сорок одну) гривню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України, може бути оскаржене впродовж 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.О. Покопцева