Справа № 143/1119/20
16.11.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,-
У вересні 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» загальною площею 48,8 кв. м., житловою площею 29,7 кв. м., веранду позначену літерою «а», ганок з козирком позначений « - «, літня кухня, позначена літерою «Б», сарай, позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», погріб з шиєю, позначений літерою «Г», огорожа, позначена «№1», огорожа, позначена «№2», ворота з хвірткою, позначені «№ 3», що розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3 .
За життя спадкодавець ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким заповіла ОСОБА_2 все своє майно, що належало їй на праві власності, заповіт посвідчений секретарем Павлівської сільської ради 12 жовтня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за номером 124.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
У встановлений законодавством строк ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини.
Однак, приватним нотаріусом Заболотною Т.М. у частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації.
Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності) за життя ОСОБА_3 в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований, а на померлих дані документи не реєструються.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, ОСОБА_4 змушена була звернутися із цим позовом до суду.
Ухвалою судді від 09.10.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 61).
Ухвалою судді від 12.11.2020 року витребувано від приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 71-73).
02.12.2020 року від приватного нотаріуса Заболотної Т.М. до канцелярії суду надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 18/2020 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.79-91).
16.02.2021 року до канцелярії суду надійшов лист представника позивача - адвоката Царківського О.Ю., яким він повідомив, що позивачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.01.2021 року, актовий запис №108 (а.с. 96-97).
18.03.2021 року представником позивача-адвокатом Царківським О.Ю. до канцелярії суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із смертю позивачки ОСОБА_4 до вступу в спадкові права спадкоємця (а.с. 110), яке ухвалою суду від 18.03.2021 року було задоволено, провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника позивачки ОСОБА_2 (а.с.112-113).
04.09.2023 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення провадження у справі, оскільки він після смерті своєї матері ОСОБА_2 прийняв спадщину (а.с.116-131), яку ухвалою суду від 06.09.2023 року було задоволено, поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі ОСОБА_1 , як правонаступника позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та Погребищенську міську раду Вінницького району Вінницької області, як правонаступника відповідача Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області ( а.с.132-134).
Ухвалою судді від 09.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.143-144).
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте 15.11.2023 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 150).
Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що в судове засідання з`явитись не має можливості, позов визнає, просить справу розглядати в її відсутність (а.с. 151).
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову представником відповідача слід прийняти, а позов слід задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно із ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Так, судом встановлено, що згідно із відомостями, що містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виданому Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 від 05.05.2020 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1960 по 1985 роки (а.с. 53-55).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , актовий запис № 22 (а.с. 80).
На день смерті вона проживала одна та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 04.05.2020 року № 157, виданою сільським головою Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області В. С. Мельником (а.с. 80).
Факт родинних відносин позивачки ОСОБА_2 з ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 01 вересня 1962 року (а.с.86).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 20.04.1989 року ОСОБА_6 після укладення шлюбу з ОСОБА_7 набула прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 86).
З матеріалів спадкової справи № 18/2020 щодо майна ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на ім`я своєї дочки ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право. Заповіт посвідчений 12.10.2012 року секретарем виконкому Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Л.І. Соцькою, зареєстрований в реєстрі за № 124 (а.с. 81).
Відповідно до записів у погосподарських книгах Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . За домогосподарством рахується 0,5151 га присадибної земельної ділянки з них -0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,2651 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідками Павлівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 02.09.2020 року №479 та № 480 (а.с. 20, 21, 22).
Згідно довідки Комунального підприємства « Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 16.07.2020 № 90 реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований по АДРЕСА_1 , не проводилась (а.с. 23).
Також із матеріалів спадкової справи № 18/2020 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса (а.с. 82), в матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви.
20 липня 2020 року ОСОБА_2 подала заяву до приватного нотаріуса Заболотної Т.М. Погребищенського районного нотаріального округу Вінницької області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (а.с. 89).
Однак, приватним нотаріусом Заболотною Т.М. у частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю відомостей про державну реєстрацію правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації (а.с. 19).
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом вищезазначених вимог закону дотрималася та після відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України)
Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 3 ст. 1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Виходячи з вищевикладеного, можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування.
Судом встановлено по позивачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.01.2021 року, актовий запис №108 (а.с.9 7).
Згідно із ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Статтею ст. 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона, учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 дата видачі 11.06.1991 року (а.с.122).
Отже, внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої ввійшли належні спадкодавцю права на житловий будинок з господарським будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до статті 329 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
Вимоги про стягнення судових витрат позивачем не заявлялись.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 55, 142, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Оленою Миколаївною.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок позначений літерою «А» загальною площею 48,8 кв. м., житловою площею 29,7 кв. м., веранду позначену літерою «а», ганок з козирком позначений « - », літня кухня, позначена літерою «Б», сарай, позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», погріб з шиєю, позначений літерою «Г», огорожа, позначена «№ 1», огорожа, позначена «№ 2», ворота з хвірткою, позначені «№ 3», розташованого по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Погребищенська міська рада, , місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 77, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200.

Повний текст рішення складено 27.11.2023 року.

Суддя