Справа № 204/1224/23
Провадження № 2-о/204/71/23
УХВАЛА

іменем України

17 травня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

секретар судового засідання Скрипнікова В.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , Міністерство оборони України про встановлення факту, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на утриманні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу н.п. Дібрівне Ізюмського району Харківської області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, забезпечення їх здійснення, як член його сім`ї. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що 25 квітня 2020 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та з серпня 2020 року їх родина, тобто заявник, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , проживали разом як члени однієї сім`ї. ОСОБА_6 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу н.п. Дібрівне Ізюмського району Харківської області, захищаючи територіальну цілісність та незалежність держави від збройної агресії російської федерації, ОСОБА_6 загинув від вибухової травми внаслідок військових дій. Зазначає, що в період спільного проживання з ОСОБА_6 в шлюбі останній відносився до малолітнього ОСОБА_3 як до свого рідного сина та кошти, які він заробляв, були допомогою, яка для дитини була єдиним, постійним та основним джерелом засобів до існування. Також зазначає, що встановити факт, про який просить заявник, необхідно з метою оформлення пенсії по втраті годувальника, у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 , на утриманні якого перебувала дитина.

В судовому засіданні судом на обговорення було поставно питання щодо необхідності закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заявник та її представник ОСОБА_2 заперечували проти закриття провадження у справі.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України, про слухання справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. До початку судового засідання представник Міністерства оборони України подав письмові пояснення у справі, в яких просив врахувати, що вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за її дитиною певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. Таким чином, вбачається, що між заявником та Міністерством оборони України існує спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги як особі, яка проживала однією сім`єю з військовослужбовцем, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існування та припиненням. Отже, за предметом та можливими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про слухання справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Заінтересована особа ОСОБА_4 про слухання справи повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подавав.

Вислухавши заявника та її представника ОСОБА_2 суд приходить до наступних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6)належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7)народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення пенсії по втраті годувальника, яку має на меті отримати дитина у разі встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_6 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, як член його сім`ї.

У справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній.»

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Судом враховується, що між заявником, яка діє в інтересах дитини ОСОБА_3 , та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за дитиною певного соціально-правового статусу щодо призначення пенсії по втраті годувальника, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Крім того, судом враховується, що відповідно до статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, у тому числі, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Таким чином, у разі встановлення факту перебування дитини на утриманні загиблого військовослужбовця, як члена його сім`ї, дитина отримає право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги в порядку, визначеному Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

З урахуванням наведеного, вимоги заявника про встановлення факту перебування дитини на утриманні ОСОБА_6 , як члена його сім`ї, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - закрити.

Роз`яснити заявнику, що заявлені ним вимоги можуть бути вирішені в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: