Справа № 685/160/23
Провадження № 2/685/71/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Таранської Т.О.,

позивача ОСОБА_1 та

його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку скороченого провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

14 лютого 2023 року адвокат Сторожук Ю.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 12 листопада 2021 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США в рахунок оплати належної відповідачу квартири по АДРЕСА_1 вартістю 17000 доларів США, та зобов`язувався сплатити залишок вартості квартири до 20 лютого 2022 року, а відповідач отримав дані кошти, про що надав розписку.

20 лютого 2022 року відповідач був відсутній, тому грошові кошти йому не були сплачені. 22 березня 2022 року відповідач надав розписку, якою підтвердив факт отримання грошових коштів 12 листопада 2021 року та зобов`язувався продати позивачу квартиру після поновлення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, призупиненого у зв`язку з початком військових дій.

Проте, після поновлення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перебуваючи у нотаріуса з метою оформлення договору купівлі-продажу квартири, позивач ОСОБА_1 дізнався, що квартира знаходиться в іпотеці, через що її придбання неможливе, тому придбав іншу квартиру та став вимагати у відповідача повернути сплачені 12 листопада 2021 року грошові кошти, однак той під усілякими приводами ухиляється від цього.

Позивачем заявлена вимога стягнути з відповідача сплачені тому грошові кошти в сумі 2000 доларів США.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 свою позовну вимогу підтримав та додатково пояснив, що квартира ОСОБА_3 йому дуже подобалася, він хотів її придбати, однак фінансування квартири здійснювалося за кошти державної субвенції, якою неможливо витратити на придбання квартири, яка перебуває в іпотеці. Прийнятну квартиру знайшов в м. Ізяслав, яка і була в подальшому придбана.

Представник позивача адвокат Сторожук Ю.В. позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що позивач ОСОБА_1 , як сирота, мав право на отримання квартири від держави. В 2021 році ОСОБА_1 повідомили, що прийнято рішення про виділення коштів на придбання йому квартири, яку він повинен був сам підшукати. Через оголошення знайшов квартиру в АДРЕСА_2 , яку продавав відповідач ОСОБА_3 , після огляду домовилися за ціну у 17000 доларів США, однак фактично кошти ще не надійшли, тому ОСОБА_3 запропонував внести аванс в розмірі 2000 доларів США, після отримання якого він написав розписку та передав ключі. Після надходження коштів, уже перебуваючи у нотаріуса, з`ясувалося, що квартира знаходилася в іпотеці, тому за рахунок субвенції не могла бути придбана. ОСОБА_3 пообіцяв до лютого 2022 року вирішити проблеми з іпотекою, однак в домовлений день не приїхав до смт Теофіполь, потім почалася війна та було закрито доступ до реєстрів нерухомого майна, відповідач склав ще одну розписку про своє зобов`язання переоформлення квартири після відкриття реєстрів. Коли доступ до реєстрів було відкрито, з`ясувалося, що ОСОБА_3 свою квартиру продав іншій особі. Всі вимоги позивача повернути сплачені 2000 доларів США в рахунок майбутнього придбання квартири ігнорує.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, згідно яких він просить відмовити в задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що 12 листопада 2021 року позивач передав йому завдаток в сумі 2000 доларів США в рахунок оплати належної йому квартири по АДРЕСА_1 вартістю 17000 доларів США, та зобов`язався сплатити залишок вартості квартири до 20 лютого 2022 року.

22 березня 2022 року склав розписку, в які підтвердив факт отримання від позивача завдатку 12 листопада 2021 року та зобов`язався продати квартиру останньому після того, як буде поновлено доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, призупиненого у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану.

Відповідач стверджує, що посилання позивача у позовній заяві на те, що після поновлення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він та відповідач пішли до приватного нотаріуса Теофіпольського нотаріального округу Сурми Г.Ф. з метою оформлення договору купівлі-продажу квартири, де позивач дізнався, що квартира знаходиться в іпотеці, через що її купівля неможлива, не відповідає дійсності та не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що неукладення договору купівлі-продажу квартири відбулося з його вини, тому отримана ним сума завдатку, в силу вимог ст.ст. 570, 571 ЦК України, залишається у нього.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать відомості з офіційного сайту Укрпошти про вручення поштового відправлення № 932, в суд не з`явився, справа розглянута за його відсутності.

Заслухавши доводи учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Розпорядженнями Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 25 жовтня 2013 року № 421/2013-р та від 30 жовтня 2013 року № 427/2013-р ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено піклувальника.

Відповідно до довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області від 11 вересня 2023 року № 649/03-14, Ізяславською міською радою було перераховано субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, підтримку малих групових будинків та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа на спеціальних рахунок ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 1 від 16 грудня 2021 року в сумі 418840,00 грн.

Отримана позивачем сума субвенції, згідно офіційного курсу Національного банку України на день виплати у 27,196 грн./долар США, становить близько 15400 доларів США, що свідчить про реальність намірів позивача придбати квартиру та спроможність її оплати.

Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Обидві сторони визнають факт існування попередніх домовленості про придбання покупцем ОСОБА_1 у продавця ОСОБА_3 квартири по АДРЕСА_1 за 17000 доларів США. Ці домовленості підтверджується також розпискою позивача від 12 листопада 2021 року про передачу відповідачу 2000 доларів США в якості завдатку та своє зобов`язання розрахуватися в повному обсязі до 20 лютого 2022 року, та розпискою ОСОБА_3 від 22 березня 2022 року про отримання ним 2000 доларів США в рахунок покупки вищезазначеної квартири, та своє зобов`язання зробити переоформлення квартири на ОСОБА_1 після початку роботи реєстрів.

Статтею 659 ЦК України визначений обов`язок продавця попередити покупця про права третіх осіб на товар, що продається, зокрема, про право застави. В разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 березня 2023 року № 326746727, 16 лютого 2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міськнотокругу Пруняк Н.М. була зареєстрована іпотека на підставі договору іпотеки від 16 лютого 2018 року № 85, іпотекодержателем була Кредитна спілка «Ніка Плюс», іпотекодавцем ОСОБА_3 , предметом іпотеки була квартира АДРЕСА_3 . Іпотека припинена 25 серпня 2022 року на підставі заяви іпотекодержателя, в подальшому ОСОБА_3 ця квартира була продана на підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 2022 року.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт перебування під заставою квартири, яка мала стати предметом договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, станом на 20 лютого 2022 року, коли покупець зобов`язувався сплатити усю вартість квартири, станом на 22 березня 2022 року, коли учасники планували укласти договір купівлі-продажу, однак не мали можливість через закритий доступ до державних реєстрів, та станом на 28 квітня 2022 року, коли набрала чинності Постанова КМ України від 19 квітня 2022 року № 480, якою фактично відновлено можливість доступу до єдиних та державних реєстрів.

Матеріали справи не містять відомостей, що відповідач, отримуючи від позивача кошти в рахунок майбутнього продажу квартири, повідомив його про право іпотекодержателя на квартиру, більше того, факт перебування квартири в іпотеці він заперечив і у своїх письмових поясненнях, наданих суду.

Приховування продавцем квартири від її покупця такої важливої інформації, як право третьої особи на цю квартиру свідчить про те, що порушення попередніх домовленостей відбулося саме зі сторони продавця і покупець мав повне право відмовитися від придбання такої квартири.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дана норма застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших подій або наслідком події.

Відповідач ОСОБА_3 , як продавець, отримав від позивача ОСОБА_1 , як покупця, часткову оплату вартості квартири, проте угода між ними так і не відбулася, тому отримані відповідачем кошти є безпідставно набутим майном, яке підлягає поверненню позивачу.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що отримані ним грошові кошти є завдатком, який не підлягає поверненню.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України дано визначення зобов`язанню, яке є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримати від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Загальні вимоги виконання зобов`язань визначені статтею 526 ЦК України, а саме, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов чи вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Завдаток, згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, є одним з видів забезпечення зобов`язання. Загальними умовами забезпечення виконання зобов`язання, визначеними статтею 548 ЦК України, передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Основним зобов`язанням у спірних правовідносинах є договір купівлі-продажу квартири, яка є нерухомим майном.

Враховуючи зазначену вище вимогу статті 657 ЦК України обов`язкової письмової нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, для виникнення основного зобов`язання між сторонами (продавцю передати квартиру, а покупцю оплатити її вартість) необхідно укласти письмовий договір та посвідчити його нотаріально, і лише після його укладення або одночасно сторони можуть передбачити застосування одного або кількох видів забезпечення зобов`язання.

А тому, незважаючи на письмове визначення обома учасниками спору отриманих відповідачем коштів як завдаток, він таким не являється, оскільки основне зобов`язання так і не було укладене у відповідній формі, тому правочин щодо його забезпечення є недійсним.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 546, 548, 655, 657, 659, 1212 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (Дві тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. (Одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Самойлович А.П.